<!--
     The Norwegian FreeBSD Documentation Project

     $FreeBSD$
     Original revision: 1.195
-->

<chapter id="install">
  <chapterinfo>
    <authorgroup>
      <author>
        <firstname>Jim</firstname>
	<surname>Mock</surname>
	<contrib>Restructured, reorganized, and parts
	  rewritten by </contrib>
      </author>
    </authorgroup>

    <authorgroup>
      <author>
	<firstname>Randy</firstname>
	<surname>Pratt</surname>
	<contrib>The sysinstall walkthrough, screenshots, and general
	  copy by </contrib>
      </author>
    </authorgroup>
    <!-- January 2000 -->
  </chapterinfo>

  <title>Installere FreeBSD</title>

  <sect1>
    <title>Overblikk</title>

    <indexterm><primary>installasjon</primary></indexterm>

    <para>FreeBSD kommer med et enkelt tekst-basert installasjonsprogram kalt <application>Sysinstall</application>.
Dette er det standard installasjonsprogrammet for FreeBSD, men distributører kan lage sitt eget installasjonsprogram
om så skulle være ønskelig. Dette kapittelet forklarer hvordan man bruker <application>Sysinstall</application> til å 
installere FreeBSD.</para>

    <para>Etter du har lest dette kapittelet, vil du vite følgende:</para>

    <itemizedlist>
      <listitem>
	<para>Hvordan lage FreeBSD installasjonsdisketter.</para>
      </listitem>
      
      <listitem>
	<para>Hvordan FreeBSD refererer til og deler opp dine harddisker.</para>
      </listitem>

      <listitem>
	<para>Hvordan starte <application>Sysinstall</application>.</para>
      </listitem>

      <listitem>
	<para>Spørsmålene <application>Sysinstall</application> vil spørre deg, 
	hva de betyr og hvordan man svarer på dem.</para>
      </listitem>
    </itemizedlist>

    <para>Før du leser dette kapittelet bør du:</para>

    <itemizedlist>
      <listitem>
	<para>Lese den supporterte hardware-listen som shippet med den versjonen av FreeBSD
	  du installerer og sjekk at hva du har av hardware er supportert.</para>
      </listitem>
    </itemizedlist>

    <note>
	<para>Generelt sett er disse installasjonsinstruksene skrevet for i386 (<quote>PC kombatibel</quote>) 
	  arkitekturen. Hvis andre instruksjoner er spesifikke for andre platformer (for eksempel Alpha) vil de
	  bli listet.
    </note>

  </sect1>

  <sect1 id="install-pre">
    <title>Før du installerer</title>

    <sect2 id="install-inventory">
      <title>Lag liste over komponenter</title>

      <para>Før du installerer FreeBSD burde du prøve å lage en liste over hva
	slags komponenter du har i din maskin. FreeBSD installasjonsrutinene vil vise
	deg komponentene (harddisker, nettverkskort, CDROM'er osv) med modellnumre og 
	produsent. FreeBSD vil også prøve å sette opp rett konfigurasjon for disse, noe 
	som inkluderer informasjon om IRQ og IO portbruk. Denne prosessen vil ikke alltid
	fungere tilfresstillende på grunn av hvordan PC hardware er, og det er mulig
	du må selv rette på hva FreeBSD har konfigurert.</para>

      <para>Hvis du allerede har et annet operativsystem installert, slik som 
	Windows eller Linux er det en god ide å bruke disse som en referanse for 
	hvordan din hardware er konfigurert. Hvis du ikke er helt sikker på hva slags
	porter eller IRQ'er et kort bruker, kan det være printet på selve kortet.
	Populære IRQ numre er 3, 5 og 7, og IO port-adresser er normalt skrevet som 
	hexadesimalske numre slik som 0x330.</para>

      <para>Vi anbefaler at du skriver ned eller printer denne informasjonen før
	du installerer FreeBSD. Det kan hjelpe å bruke en tabell slik som denne:</para>

      <table pgwide="1" frame="none">
	<title>Eksempel på komponenter</title>

	<tgroup cols="4">
	  <thead>
	    <row>
	      <entry>Komponentnavn</entry>

	      <entry>IRQ</entry>

	      <entry>IO port(er)</entry>

	      <entry>Notater</entry>
	    </row>
	  </thead>

	  <tbody>
	    <row>
	      <entry>Første harddisk</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>4GB, laget av Seagate, første IDE master</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>CDROM</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>Første IDE slave</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>Andre harddisk</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>2GB, laget av IBM, andre IDE master</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>Første IDE kontroller</entry>

	      <entry>14</entry>

	      <entry>0x1f0</entry>

	      <entry></entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>Nettverkskort</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>Intel 10/100</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>Modem</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>3Com 56K faxmodem, på COM1</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>&hellip;</entry>
	    </row>
	  </tbody>
	</tgroup>
      </table>
    </sect2>

    <sect2>
      <title>Ta Backup</title>
      
      <para>Hvis maskinen du installerer FreeBSD på inneholder viktige data så 
	vær sikker på at du har tatt backup av det, samt testet at backupen virker
	før du installerer FreeBSD. FreeBSD installasjonsrutinen vil spørre deg 
	flere ganger før den skriver data til disk, men når den prosessen har startet, 
	er det ingen vei tilbake.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="install-where">
      <title>Hvor Installere FreeBSD?</title>

      <para>Hvis du vil at FreeBSD skal bruke all disk, trenger du ikke lese
	videre, men fortsette til neste seksjon. </para>

      <para>Hvis du derimot vil at FreeBSD skal installeres på en maskin hvor 
	et annet operativsystem allerede er installert, trenger du en forståelse om
	hvordan data er lagt ut på disken og hvordan dette vil affektere deg.</para>

      <sect3 id="install-where-i386">
	<title>Diskoversikt for i386</title>

      <para>En PC disk kan deles opp i flere deler. Disse delene kalles
	<firstterm>partisjoner</firstterm>. PC støtter opp til fire partisjoner
	per disk. Disse partisjonene kalles <firstterm>primære partisjoner</firstterm>.
	For å komme rundt dette problemet ble en ny partisjonstype laget, 
	<firstterm>utvidete partisjoner</firstterm>. En disk kan inneholde kun en 
	utvidet partisjon. Spesielle partisjoner, kalt <firstterm>logiske partisjoner</firstterm>
	kan lages inni denne utvidete partisjonen.</para>

      <para>Hver partisjon har en <firstterm>partisjonsid</firstterm> som er 
	et nummer for å identifisere datatypen på partisjonen. FreeBSD partisjoner
	har <literal>165</literal> som sin partisjonsid.</para>

      <para>Generelt har hvert enkelt operativsystem du vil bruke
	egne måter å identifiserer partisjoner på. For eksempel DOS og dens 
	etterkommere, som Windows, legger til en <firstterm>bokstav</firstterm> på
	hver primære og logiske partisjon. <devicename>C:</devicename> er utgangspunktet.</para>

      <para>FreeBSD må installeres på en primær partisjon. FreeBSD holder all 
	data, inkludert filer du lager, på denne ene partisjonen. Men hvis du
	har flere disker så kan du lage en FreeBSD partisjon på alle, eller noen
	av dem. Når du installerer FreeBSD må du ha en partisjon ledig. Dette kan 
	være en blank partisjon som du har laget på forhånd eller det kan være en
	eksisterende partisjon som holder data du ikke lengre bryr deg noe om.</para>

      <para>Hvis du har en ekstra partisjon kan du bruke den. Du trenger kanskje å
	minske en eller flere av dine eksisterende partisjoner først.</para>

      <para>En minimal installasjon av FreeBSD tar så lite som 100MB diskplass.
	Men vi må få presisere at det er en <emphasis>veldig</emphasis> minimal
	installasjon og du har nesten ingen plass for dine egne filer. En mer
	realistisk minimum er 250MB uten et grafisk miljø (GUI) og 350MB eller
	mer om du vil ha et grafisk miljø. Hvis du tenker på å installere mye
	programvare, trenger du mer plass.</para>

      <para>Du kan bruke et kommersielt program slik som <application>Partition
	Magic</application> til å utvide eller innskrenke dine partisjoner for å 
	lage plass for FreeBSD. <filename>Programkatalogen</filename> på CDROM'en
	inneholder to gratis programmer som kan gjøre denne oppgaven, <application>
	FIPS</application> og <application>PResizer</application>. Dokumentasjon for 
	begge disse er i den samme katalogen.</para>

      <warning>
	<para>Ukorrekt bruk av disse programmene kan slette data på disken din.
	Husk på å ha nye backuper som er testet før du bruker dem.</para>
      </warning>

      <example>
	<title>Bruk av en eksisterende partisjon som er uforandret</title>

	<para>Si at du har en datamaskin med en enkelt 4GB disk som allerede har
	en versjon av Windows installert og du har splittet opp disken i to 
	bokstaver, <devicename>C:</devicename> og <devicename>D:</devicename>, og
	0.5GB med data er på <devicename>D:</devicename>.</para>

	<para>Dette betyr at disken din har to partisjoner, en per bokstav.
	Du kan kopiere all eksisterende data fra <devicename>D:</devicename>
	til <devicenameC:</devicename>, noe som vil frigjøre den andre partisjonen.
	Den er da klar for FreeBSD.</para>
      </example>

      <example>
	<title>Minke en eksisterende partisjon</title>

	<para>Si at du har en datamaskin med en enkelt 4GB disk som allerede
	har en versjon av Windows installert. Da du installerte Windows laget 
	du en stor partisjon som gav deg en <devicenameC:</devicename> partisjon
	som er 4GB stor. Du bruker for øyeblikket 1.5GB og vil at FreeBSD skal ha
	2GB.</para>

	<para>For å installere FreeBSD trenger du enten å:</para>

	<orderedlist>
	  <listitem>
		<para>Ta backup av Windows og så reinstallere Windows på en
		  2GB partisjon. 	    
	  </listitem>

	  <listitem>
		<para>Bruke en av programmene slik som <application>
		  Partition Magic</application>, beskrevet over, til å innskrenke
		  din Windowspartisjon.</para>
	  </listitem>
	</orderedlist>
      </example>

      </sect3>

      <sect3>
	<title>Diskoversikt for Alpha</title>

	<indexterm><primary>Alpha</primary></indexterm>

	<para>Du trenger en dedikert disk for FreeBSD på Alpha. Det er
	  ikke mulig å dele en disk med et annet operativsystem enda.
	  Denne disken kan enten være en SCSI disk eller en IDE disk, dette
	  kommer helt an på hva slags Alphamaskin du har og at maskinen kan
	  starte fra den.</para>

	<para>Slik som i Digital / Compaq manualene er all SRM input vist i 
	  store bokstaver. SRM skiller mellom små og store bokstaver.</para>

	<para>For å finne navnene og typene av disker i maskinen din, bruk
	  <literal>SHOW DEVICE>/literal> kommandoen fra SRM konsollprompten:</para>

	<screen>&gt;&gt;&gt;<userinput>show device</userinput>
dka0.0.0.4.0               DKA0           TOSHIBA CD-ROM XM-57  3476
dkc0.0.0.1009.0            DKC0                       RZ1BB-BS  0658
dkc100.1.0.1009.0          DKC100             SEAGATE ST34501W  0015
dva0.0.0.0.1               DVA0
ewa0.0.0.3.0               EWA0              00-00-F8-75-6D-01
pkc0.7.0.1009.0            PKC0                  SCSI Bus ID 7  5.27
pqa0.0.0.4.0               PQA0                       PCI EIDE
pqb0.0.1.4.0               PQB0                       PCI EIDE</screen>

	<para>Dette eksempelet er fra en Digital Personal Workstation 433au og
	  viser tre disker montert i maskinen. Den første er en CDROM som heter
	  <devicenameDKA0</devicename> og de andre to er disker som er kalt
	  <devicenameDKC0</devicename> og <devicename>DKC100</devicename>.</para>

	<para>Disker med navn <devicename>DKx</devicename> er SCSI disker. For eksempel
	  så refererer <devicename>DKA100</devicename> til en SCSI med SCSI ID 1 på den 
	  første SCSI bus'en (A), mens <devicename>DKC300</devicename> refererer til en 
	  SCSI disk med SCSI ID 3 på den tredje SCSI bus'en (C). <devicename>PKx</devicename>
	  refererer til selve SCSI kortet. CDROM'er blir sett på som hvilken som helst 
	  SCSI harddisk, som sett i <literalSHOW DEVICE</literal> output'en.</para>

	<para>IDE disker har navn som <devicename>DQx</devicename>, mens <devicename>
	  PQx</devicename> er IDE kontrolleren.</para>

      </sect3>
    </sect2>

    <sect2>
      <title>Samle sammen din nettverkskonfigurasjon</title>

      <para>Hvis du har planer om å koble deg til et nettverk som en del
	av FreeBSD-installasjonen, (for eksempel hvis du installerer via en FTP
	server eller en NFS server) trenger du å vite din nettverkskonfigurasjon.
	Du vil bli spurt om denne informasjonen i løpet av installasjonen slik at
	FreeBSD kan koble seg til nettverket for å gjøre ferdig installasjonen. </para>

      <sect3>
	<title>Koble til et Ethernet Nettverk eller Kabel/DSL Modem</title>
	
	<para>Hvis du kobler til et Ethernet nettverk eller du har en Internet-
	  oppkobling via kabel eller DSL trenger du følgende informasjon:</para>

	<orderedlist>
	  <listitem>
	    <para>IP adresse.</para>
	  </listitem>

	  <listitem>
	    <para>IP adressen til din standard gateway.</para>
	  </listitem>

	  <listitem>
	    <para>Hostnavn.</para>
	  </listitem>

	  <listitem>
	    <para>DNS server IP adresser.</para>
	  </listitem>
	</orderedlist>

	<para>Hvis du ikke har denne informasjonen så spør din administrator 
	  eller ISP. De vil kanskje si at denne informasjonen blir tildelt
	  automatisk via <firstterm>DHCP</firstterm>. Hvis dette er tilfellet, 
	  ta et notat av dette.</para>
      </sect3>

      <sect3>
	<title>Koble til via Modem</title>

	<para>Hvis du ringer opp en ISP via et vanlig modem kan du fremdeles
	  installere FreeBSD fra Internet. Dette vil bare ta veldig lang tid.</para>

	<para>Du trenger å vite følgende:</para>

	<orderedlist>
	  <listitem>
	    <para>Telefonnummeret til din ISP.</para>
	  </listitem>

	  <listitem>
	    <para>COM-porten modemet ditt er koblet til.</para>
	  </listitem>

	  <listitem>
	    <para>Ditt brukernavn og passord for din ISP konto.</para>
	  </listitem>
	</orderedlist>
      </sect3>
    </sect2>

    <sect2>
      <title>Sjekk for FreeBSD Errata</title>
      
      <para>Selv om FreeBSD-prosjektet prøver som best de kan å få til at hver
	release av FreeBSD er så stabil som mulig, kan det fremdeles være bugs
	i prosessen. I veldig sjeldne omstendigheter kan disse bugs'ene affektere
	installasjonsprosessen. Når disse problemene blir oppdaget og fikser vil de
	automatisk bli notert i FreeBSD Errata, som ligger på FreeBSD web-stedet.
	Du burde sjekke Errata'en før installasjonen for å være sikker på at det
	ikke er noen nye problemer du burde være klar over.</para>

      <para>Informasjon om alle releases samt Errata for hver enkelt release,
	finnes på følgende sted:
	<ulink
	url="../../../../releases/index.html">release
	informasjon</ulink> seksjonen på 
	<ulink
	  url="../../../../index.html">FreeBSD webstedet</ulink>.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="install-floppies">
      <title>Gjør klar Bootdisketter</title>
      
      <para>FreeBSD kan installeres fra mange forskjellige media; CDROM, DVD,
	FTP (både anonym og ikke anonym), NFS, tape eller en eksisterende MS-DOS
	partisjon.</para>
  
      <tip>
	<para>Hvis du har FreeBSD på CDROM eller DVD og datamaskinen din kan boote
	  fra CDROM eller DVD (en typisk BIOS-opsjon kalt <quote>Boot Order</quote> 
	  eller liknende), trenger du ikke lese denne seksjonen. FreeBSD CDROM og DVD
	  images er bootbare og kan brukes til å installere FreeBSD uten noen andre 
	  spesielle forhåndsregler.</para>
      </tip>

      <para>FreeBSD installasjonsprosessen blir startet ved at du booter FreeBSD-
	installasjonsprogrammet&mdash;det er ikke et program du kan kjøre fra et 
	annet operativsystem. For å gjøre dette trenger du å lage noen floppydisker
	som er bootbare, og så boote fra disse.</para>

      <para>Hvis du <emphasis>ikke</emphasis> installerer direkte fra CDROM, DVD eller FTP
	driver du antakeligvis å lager ditt eget installasjonsmedia (f.eks en MS-DOS
	partisjon) som må klargjøres før du kan installere FreeBSD. Dette er en smule mer avansert
	aktivitet og er dokumentert i <xref linkend="install-diff-media">. Dette dokumentet inkluderer
	instruksjoner for hvordan lage din egen FTP site på ditt eget nettverk slik at 
	andre maskiner kan bruke din site som en FreeBSD installasjons-site.

      <para>For å lage bootfloppydisker, følg disse punktene:</para>
      <procedure>
	<step>
	  <title>Få tak i Bootfloppyimages</title>
	  
	  <para>Bootdiskene ligger på ditt installasjonsmedium i floppies-katalogen
	    og kan også bli hentet fra <ulink
	    url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/releases/i386/&rel.current;-RELEASE/floppies/">
	      floppies directory</ulink>.</para>

	  <para>Floppyimage'ne har et <filename>.flp</filename> tilnavn.
	    <filename>floppies/</filename> katalogen inneholder flere forskjellige
	    images og de som du skal ha kommer an på hvilken versjon av FreeBSD du 
	    installerer og i noen tilfeller, hvilken hardware du installerer på.
	    I de fleste tilfeller trenger du to filer, <filename>kern.flp</filename> og
	    <filename>mfsroot.flp</filename> men sjekk <filename>README.TXT</filename> 
	    i den samme katalogen for å være sikker.</para>

	  <important>
	    <para>Ditt FTP program må bruke <emphasis>binary mode</emphasis> for å hente
	      disse diskimagene. Noen weblesere har vært kjent for å bruke <emphasis>tekst</emphasis>
	      (eller <emphasis>ASCII</emphasis> mode, noe som vil være klart for deg om diskene
	      ikke kan boote.</para>
	  </important>
	</step>

	<step>
	  <title>Gjør klar Floppydisker</title>
	  
	  <para>Du må klargjøre en floppydisk per imagefil som du hentet. 
	    Det er <emphasis>viktig</emphasis> at disse diskene er fri for feil.
	    Den enkleste måten å teste dette på er å formatere diskene selv.
	    Aldri stol på preformaterte disker.</para>

	  <important>
	    <para>Hvis du prøver å installere FreeBSD og installasjonsprogrammet
	      krasjer, fryser eller oppfører seg rart på andre måter, er det som regel
	      floppydiskene som først kan mistenkes. Prøv å skriv imagefilene til noen andre
	      disker og prøv på nytt.</para>
	  </important>
	</step>

	<step>
	  <title>Skriv Imagefilene til Floppydiskene</title>

	  <para><filename>.flp</filename> filene er <emphasis>ikke</emphasis>
	    regulære filer som du bare kan kopiere til disken. De er images for det
	    fullstendige innholdet på disken. Dette betyr at du <emphasis>ikke</emphasis>
	    kan bruke kommandoer som DOS' <command>copy</command> for å skrive filene til disk.
	    Istedenfor må du bruke spesifikke programmer for å skrive imagefilene direkte til
	    disken.</para>

	  <indexterm><primary>DOS</primary></indexterm>
	  <para>Hvis du lager floppydiskene på en datamaskin som kjører DOS/Windows
	    trenger du et program som heter <command>fdimage</command> for å gjøre dette.</para>

	  <para>Hvis du bruker floppydiskene fra CDROM'en og din CDROM er <devicename>E:</devicename>, 
	    så eksekverer du følgende:</para>
	  <screen><prompt>E:\&gt;</prompt> <userinput>tools\fdimage floppies\kern.flp A:</userinput></screen>

	  <para>Gjenta denne kommandoen for hver <filename>.flp</filename> fil. Husk å 
	    bytt disk mellom hver gang og gi diskene navn som korresponderer med hva som er
	    på dem. Modifiser kommandoen hvis du trenger det for å peke på hvor du har 
	    plassert <filename>.flp</filename> filene. Hvis du ikke har CDROM'en så kan 
	    <command>fdimage</command> hentes fra <ulink
	    url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/tools/"><filename>tools</filename>
	    katalogen</ulink> på FreeBSD FTP siten.</para>
 
	  <para>Hvis du skriver floppydiskene på et Unix system (som f.eks et annet
	    FreeBSD system) kan du bruke kommandoen &man.dd.1; til å skrive imagefilene
	    direkte til disk. På FreeBSD ville du kjørt:</para>
	  <screen>&prompt.root; <userinput>dd if=kern.flp of=/dev/fd0</userinput></screen>

	  <para>På FreeBSD refererer <filename>/dev/fd0</filename> til den første
	    floppydisken (I MS-DOS ville dette vært <devicename>A:</devicename>).
	    <filename>/dev/fd1</filename> ville vært <devicename>B:</devicename> og så 
	    videre. Andre Unixvarianter kan ha andre navn for floppydiskstasjoner så sjekk
	    relevant dokumentasjon. </para>
	</step>
      </procedure>

      <para>Du er nå klar for å installere FreeBSD.</para>
    </sect2>
  </sect1>

  <sect1 id="install-start">
    <title>Starte Installasjonen</title>

    <important>
      <para>Som standard vil ikke installasjonsprogrammet gjøre noen forandringer
	til diskene dine før du ser følgende melding:</para>

      <literallayout class="monospaced">Last Chance: Are you SURE you want continue the installation?

If you're running this on a disk with data you wish to save then WE
STRONGLY ENCOURAGE YOU TO MAKE PROPER BACKUPS before proceeding!

We can take no responsibility for lost disk contents!</literallayout>

      <para>Installasjonen kan stoppes når som helst før den siste advarselen uten å 
	gjøre noen forandringer på harddisken. Hvis du ikke er sikker på om alt er 
	riktig konfigurert, kan du bare skru av maskinene din før du ser denne siste 
	advarselen og ingen skade vil bli gjort.</para>
    </important>

    <sect2 id="install-starting">
      <title>Boote</title>

      <sect3 id="install-starting-i386">
        <title>Boot for i386</title>

      <procedure>
	<step>
	  <para>Start med maskinen din avskrudd.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Skru på datamaskinen. Når den starter skal den vise en opsjon
	    for å gå inn i systemprogrammet, eller BIOS. De vanligste tastetrykkene
	    for dette er <keycap>F2</keycap>, <keycap>F10</keycap>,
	    <keycap>Del, </keycap>eller
	    <keycombo action="simul">
	      <keycap>Alt</keycap>
	      <keycap>S</keycap>
	    </keycombo>.  Bruk den tastekombinasjonen som blir vist på skjermen. I noen
	    tilfeller vil datamaskinen vise et bilde mens den starter. Vanligvis kan du
	    trykke på <keycap>Esc</keycap> for å se de relevante beskjedene.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Find opsjonen som kontrollerer hvilke komponenter systemet booter fra.
	    Dette er vanligvis vist som en liste over komponenter slik som:
	    <literal>Floppy</literal>, <literal>CDROM</literal>,
	    <literal>First Hard Disk</literal>, osv.</para>

	  <para>Hvis du trengte å gjøre klar bootfloppies så sørg for at floppy disk
	    er din første bootbare komponent. Hvis du booter fra CDROM så sørg for
	    at denne er din første bootbare komponent. Hvis du er i tvil bør du sjekke
	    manualen som fulgte med datamaskinen din og/eller hovedkortmanualen.</para>

	  <para>Gjør de nødvendige forandringer, lagre og gå ut av BIOS. Datamaskinen
	    bør nå restarte.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Hvis du trengte å klargjøre bootfloppies, som beskrevet i
	    <xref linkend="install-floppies"> så vil en av dem være den første
	    bootdisken, antakeligvis den som inneholder <filename>kern.flp</filename>.  
	    Putt denne disken i din floppystasjon.</para>

	  <para>Hvis du booter fra CDROM så vil du først trenge å skru på datamaskinen
	    og sette inn CDROM'en ved første sjanse.</para>

	  <para>Hvis datamaskinen din starter opp som normalt og laster ditt 
	    eksisterende operativsystem, så vil enten:</para>

	  <orderedlist>
	    <listitem>
	      <para>Diskene ble ikke satt i tidlig nok i bootprosessen. La dem være 
		i og restart datamaskinen.</para>
	    </listitem>
    
	    <listitem>
	      <para>BIOS-forandringene du gjorde tidligere fungerte ikke. Prøv å 
		gjøre det på nytt til du får den riktige komponenten til å boote først.</para>
	    </listitem>
	</orderedlist>
	</step>
 
	<step>
	  <para>FreeBSD vil starte sin bootprosess. Hvis du booter fra CDROM vil du se noe
	    som likner dette:</para>

	  <screen>Verifying DMI Pool Data ........
Boot from ATAPI CD-ROM :
 1. FD 2.88MB  System Type-(00)
Uncompressing ... done

BTX loader 1.00 BTX version is 1.01
Console: internal video/keyboard
BIOS drive A: is disk0
BIOS drive B: is disk1
BIOS drive C: is disk2
BIOS drive C: is disk3
BIOS 639kB/261120kB available memory

FreeBSD/i386 bootstrap loader, Revision 0.8
(root@storm.FreeBSD.org.uk, Thu May 16 05:15:03 GMT 2002)
/kernel text=0x277391 data=0x3268c+0x332a8 |

|
Hit [Enter] to boot immediately, or any other key for command prompt.
Booting [kernel] in 9 seconds... _</screen>
	
	  <para>Hvis du booter fra floppydisk, vil du se noe som likner 
	    på dette:</para>
	
	  <screen>Verifying DMI Pool Data ........ 

BTX loader 1.00  BTX version is 1.01 
Console: internal video/keyboard 
BIOS drive A: is disk0 
BIOS drive C: is disk1 
BIOS 639kB/261120kB available memory 

FreeBSD/i386 bootstrap loader, Revision 0.8 
(root@storm.FreeBSD.org.uk, Thu May 16 05:15:03 GMT 2002)
/kernel text=0x277391 data=0x3268c+0x332a8 |

Please insert MFS root floppy and press enter:</screen>

	  <para>Følg disse instruksjonene ved å ta ut 
	    <filename>kern.flp</filename> disken, sett inn
	    <filename>mfsroot.flp</filename> disken og trykk
	    <keycap>Enter</keycap>.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Uansett hvilket bootmedium du bootet fra vil bootprosessen komme til
	    dette punktet:</para>

	  <screen>Hit [Enter] to boot immediately, or any other key for command prompt. 
Booting [kernel] in 9 seconds... _</screen>

	  <para>Enten vent ti sekunder eller trykk <keycap>Enter</keycap>. Dette vil 
	    starte kernelkonfigurasjonsmenyen.</para>
	</step>
      </procedure>

      </sect3>
      <sect3>
        <title>Booting for Alpha</title>

	<indexterm><primary>Alpha</primary></indexterm>

      <procedure>
	<step>
	  <para>Start med maskinen skrudd av.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Skru på maskinen og vent på en boot prompt.</para>
        </step>

	<step>
	  <para>Hvis du trengte å klargjøre bootfloppydisker, som beskrevet i
	    <xref linked="install-floppies">, så vil en av dem være den første
	    bootdisken, antakeligvis den som inneholder <filename>kern.flp</filename>.
	    Putt denne disken i din floppystasjon og skriv følgende kommando for å 
	    boote disken (bytt ut navnet på din floppystasjon om nødvendig):</para>

	  <screen>&gt;&gt;&gt;<userinput>BOOT DVA0 -FLAGS '' -FILE ''</userinput></screen>

	  <para>Hvis du booter fra CDROM, sett inn CDROM'en i stasjonen og skriv
	    følgende kommando for å starte installasjonen (bytt ut navnet på din CDROM-
	    stasjon om nødvendig):</para>

          <screen>&gt;&gt;&gt;<userinput>BOOT DKA0 -FLAGS '' -FILE ''</userinput></screen>
	</step>
    
	<step>
	  <para>FreeBSD vil starte bootprosedyren. Hvis du booter fra en floppydisk
	    vil du se denne beskjeden etterhvert:</para>

	  <screen>Please insert MFS root floppy and press enter:</screen>

	  <para>Følg disse instruksjonene ved å ta ut 
	    <filename>kern.flp</filename> disken, sett inn 
	    <filename>mfsroot.flp</filename> disken, og trykk 
	    <keycap>Enter</keycap>.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Uansett hvilket bootmedium du bootet fra vil bootprosessen komme til
	    dette punktet:</para>

	  <screen>Hit [Enter] to boot immediately, or any other key for command prompt. 
Booting [kernel] in 9 seconds... _</screen>

	  <para>Enten vent ti sekunder eller trykk <keycap>Enter</keycap>. Dette vil 
	    starte kernelkonfigurasjonsmenyen.</para>
	</step>
      </procedure>

      </sect3>

    </sect2>

    <sect2 id="start-userconfig">
      <title>Kernelkonfigurering</title>

      <para><firstterm>Kernelen</firstterm> er selve kjernen i operativsystemet.
	Den har ansvaret for en lang rekke ting slik som adgang til alle komponenter
	du har på ditt system, for eksempel harddisker, nettverkskort, lydkort og
	så videre. Hver del av hardwaren supportert av FreeBSD-kernelen har en driver
	assosiert med delen. Hver driver har et to eller trebokstavers navn, slik som
	<devicename>sa</devicename> for SCSI sequential aksess-driver eller 
	<devicename>sio</devicename> for Serial I/O driveren (som tar seg av COM-porter).</para>

      <para>Når kernelen starter sjekker hver enkelt driver systemet for å se om
	den hardwaren den supporterer eksisterer på ditt system. Hvis det viser seg
	at det er tilfellet, vil driveren konfigurere hardwaren og gjør den tilgjengelig
	for resten av kernelen.</para>

      <para>Denne måten å sjekke på er vanligvis referert til som <firstterm>komponentsøking
	</firstterm>. Uheldigvis er det ikke alltid mulig å gjøre dette på en sikker måte.
	Noen hardwaredrivere fungerer ikke bra sammen og søking for en type hardware kan noen
	ganger gjøre at en annen type ikke fungerer. Dette er en designbegrensning for PC.</para>

      <para>Mange eldre komponenter kalles ISA-komponenter&mdash;istedet for
	PCI-komponenter. ISA spesifikasjonen krever at hver komponent har noe
	informasjon hardkodet i seg. Vanlige eksempler på dette er Interrupt 
	Request Line number (IRQ) og IO portadressen som driveren bruker. Denne
	informasjonen er vanligvis satt ved å bruke fysiske <firstterm>jumpere</firstterm>
	på selve kortet eller ved å bruke et DOS-basert program.</para>

      <para>Dette var ofte et problem fordi det ikke var mulig å la to komponenter
	dele samme IRQ eller portadresse.</para>

      <para>Nyere komponenter følger PCI-spesifikasjonen som ikke krever dette, 
	siden komponentene skal kunne fungere med BIOS'en og bli fortalt hvilken
	IRQ og IO portadresse komponenten kan bruke.</para>

      <para>Hvis du har noen ISA-komponenter i din datamaskin,  så må FreeBSD's 
	driver for de komponentene bli konfigurert med den IRQ og portadressen
	du har satt på kortet. Det er derfor det kan være en god ide å lage en
	hardwareliste (se <xref linked="install-inventory">).</para>

      <para>Uheldigvis kan de standard IRQ og minneportene som noen drivere bruker
	kollidere med hverandre. Dette er fordi noen ISA-komponenter er shippet med
	IRQ eller minneporter som kolliderer. Standarden i FreeBSD's drivere er med 
	vilje satt til å speile produsenten's standard slik at så mange komponenter 
	som mulig vil fungere med en gang.</para>

      <para>Dette er nesten aldri et problem på en dag til dag basis.
	Din datamaskin vil normalt vanligvis ikke inneholde to typer komponenter	
	som kolliderer fordi en av dem ikke ville fungere (uansett operativsystem).</para>

      <para>Det vil bli et eventuelt problem når du installerer FreeBSD for første
	gang fordi kernelen som brukes ved installering må inneholde så mange drivere
	som mulig slik at så mange som mulig forskjellige hardwarekonfigurasjoner 
	kan støttes. Dette betyr at noen av disse driverne vil ha konfigurasjoner som
	er i konflikt med hverandre. Komponentene søkes etter i en spesiell orden og hvis
	du har en komponent som blir søkt etter sent i søkingen og som viser seg å være i 
	konflikt med en tidligere funnet komponent, så vil kanskje ikke din hardware fungere
	eller bli riktig søkt etter når du installerer FreeBSD.</para>

      <para>På grunn av dette vil den første tingen du kan gjøre når du installerer
	FreeBSD er å kikke på listen over drivere som er konfigurert i kernelen og enten
	fjerne noen av dem (hvis du ikke har den komponenten) eller bekrefte (og forandre)
	driverens konfigurasjon (hvis du har den komponenten) selv om standard konfigurasjon
	er feil.</para>

      <para>Dette høres antakeligvis mye mer komplisert ut enn det faktisk er.</para>

      <para><xref linkend="kernel-config"> viser den første
	kernelkonfigurasjonsmenyen. Vi anbefaler at du velger 
	<guimenuitem>Start kernel configuration in full-screen visual
	  mode</guimenuitem> opsjonen siden den presenterer den enkleste menyen for
	 nye brukere.</para>

      <figure id="kernel-config">
	<title>Kernel Configuration Menu</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/userconfig" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Kernelkonfigurasjonsbildet (<xref linkend="fig-userconfig">)
	er så delt opp i fire seksjoner.</para>

      <orderedlist>
	<listitem>
	  <para>En kollapset liste over alle drivere som er markert som <quote>aktive</quote>
	   som igjen er inndelt i grupper slik som <literal>Storage</literal> og <literal>
	   Network</literal>. Hver driver har i sin forklaring et to eller trebokstavers 
	   drivernavn, samt IRQ og minneport som er i bruk av driveren. I tillegg står <literal>
	   CONF</literal> ved siden av drivernavnet om den driveren er i konflikt med en annen
	   aktiv driver. Denne seksjonen viser også det totale nummeret av aktive drivere som er i 
	   konflikt med hverandre.</para>
	</listitem>

	<listitem>
	  <para>Drivere som er markert inaktive. De er fremdeles i kernelen, men
	    de vil ikke søke etter deres komponenter når kernelen starter. Disse 
	    er inndelt i grupper på den samme måten som den aktive driverlisten.</para>
	</listitem>

	<listitem>
	  <para>Flere detaljer om driveren som er valgt. Dette inkluderer IRQ
	    og minneportadresse.</para>
	</listitem>

	<listitem>
	  <para>Informasjon om taster som kan brukes her.</para>
	</listitem>
      </orderedlist>

      <figure id="fig-userconfig">
	<title>The Kernel Device Configuration Visual Interface</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/userconfig2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Her vil det alltid bli listet opp eventuelle konflikter. Ikke bekymre deg
	for dette, det er veldig vanlig. Alle driverne er aktivert og, som det allerede
	har blitt forklart, noen av dem vil være i konflikt med hverandre.</para>

      <para>Du vil nå måtte jobbe deg gjennom lista over drivere som er i konflikt.</para>

      <procedure>
	<title>Løse Driverkonflikter</title>

	<step>
	  <para>Trykk <keycap>X</keycap>. Dette vil ekspandere listen over drivere
	    slik at du kan se alle sammen. Bruk piltastene for å bevege deg ned eller
	    opp i den aktive driverlisten.</para>

	  <para><xref linkend="hardware-conflicts"> viser resultatene når du trykker
	    <keycap>X</keycap>.  </para>

	  <figure id="hardware-conflicts">
	    <title>Ekspandert Driverliste</title>

	    <mediaobject>
	      <imageobject>
		<imagedata fileref="install/hdwrconf" format="PNG">
	      </imageobject>
	    </mediaobject>
	  </figure>
	</step>

	<step>
	  <para>Deaktiver alle driverne for komponenter du vet at du ikke har. 
	    For å deaktivere en driver, flytt markøren med piltastene og press
	    <keycap>Del</keycap>.  Driveren vil bli flytter til 
	    <literal>Inaktive Drivere</literal> listen.</para>

	  <para>Hvis du ved en feil deaktiverer en komponent som du trenger så press
	    <keycap>Tab</keycap> for å svitsje til <literal>Inaktive Drivere</literal>
	    listen, velg driveren du deaktiverte og trykk <keycap>Enter</keycap> for å
	    flytte den tilbake til den aktive listen.</para>

	  <important>
	    <para>Ikke deaktiver <devicename>sc0</devicename>. Denne kontrollerer
	      skjermen og du trenger denne hvis du ikke installerer via en seriellkabel.</para>
	  </important>

	  <important>
	    <para>Bare deaktiver <devicename>atkbd0</devicename> hvis du bruker et 
	      USB keyboard.  Hvis du har et normalt keyboard må du beholde 
	      <devicename>atkbd0</devicename>.</para>
	  </important>
	</step>

	<step>
	  <para>Hvis det ikke er noen listede konflikter, kan du hoppe over
	    denne delen. Ellers må du jobbe med de konfliktene som finnes.
	    Hvis noen ikke indikerer en <quote>lovlig konflikt</quote>, må 
	    enten IRQ-adressen for komponentsøket forandres <emphasis>eller
	    </emphasis> IRQ-adressen på selve komponenten forandres.</para>

	  <para>For å forandre driverens konfigurasjon for IRQ eller IO portadresse
	    må du velge komponenten og trykke <keycap>Enter</keycap>. Markøren
	    vil flytte til den tredje seksjonen av skjermen og du kan forandre
	    verdiene. Du bør skrive inn verdiene for IRQ og portadresse som du 
	    oppdaget da du lagde hardwarelisten. Trykk <keycap>Q</keycap> når
	    du er ferdig å editere verdiene for komponenten og returnere til den
	    aktive driverlisten.</para>

	  <para>Hvis du ikke er sikker på hva disse verdiene skal være kan du 
	    prøve å bruke <literal>-1</literal>. Noen FreeBSD drivere kan sikkert
	    søke på hardwaren for å oppdage hva de korrekte verdiene skal være
	    og en verdi av <literal>-1</literal> forteller søket at den skal gjøre
	    akkurat dette.</para>

	  <para>Prosedyren for å forandre adresser på hardware varierer fra
	    komponent til komponent. På noen komponenter trenger du kanskje
	    å fysisk ta ut kortet fra maskinen og forandre jumpers eller DIP
	    svitsjer manuelt. Andre kort kan ha kommet med en DOS floppy som 
	    inneholder de programmene som skal brukes for å konfigurere kortet.
	    Uansett situasjon, referer til dokumentasjonen som fulgte med kortet.
	    Dette krever åpenbart at du restarter datamaskinen din, så du må 
	    boote tilbake i FreeBSDinstallasjonen når du er ferdig.</para>
	</step>

	<step>
	  <para>Når alle konflikter er løst vil skjermen se ut som noe som dette:
	  <xref linkend="userconfig-done">.</para>

	  <figure id="userconfig-done">
	    <title>Driverkonfigurasjon uten Konflikter</title>

	    <mediaobject>
	      <imageobject>
		<imagedata fileref="install/probstart" format="PNG">
	      </imageobject>
	    </mediaobject>
	  </figure>

	  <para>Som du kan se så er den aktive driverlisten mye mindre. 
	    Den inneholder bare drivere for den hardwaren som faktisk eksisterer
	    på din maskin.</para>

	  <para>Du kan nå lagre disse forandringene og gå til neste del av 
	    installasjonen. Trykk <keycap>Q</keycap> for å gå videre. 
	    Du vil se denne beskjeden:</para>

	  <screen>Save these parameters before exiting? ([Y]es/[N]o/[C]ancel)</screen>

	  <para>Svar <keycap>Y</keycap> for å lagre innstillingene og søket vil
	    begynne. Etter at søkresultatene er kommet opp i hvit og svart tekst, vil
	    <application>Sysinstall</application> starte og vise hovedmenyen.
	    (<xref linkend="sysinstall-main">).</para>

	  <figure id="sysinstall-main">
	    <title>Sysinstall Hovedmeny</title>
	    
	    <mediaobject>
	      <imageobject>
		<imagedata fileref="install/main1" format="PNG">
	      </imageobject>
	    </mediaobject>
	  </figure>
	</step>
      </procedure>
    </sect2>

    <sect2 id="view-probe">
      <title>Se over Søkeresultatene</title>

      <para>De siste hundre linjene eller så som har gått over skjermen er lagret
	og du bør kikke over dem.</para>

      <para>For å kikke på bufferen, trykk <keycap>Scroll Lock</keycap>. Dette
	gjør at du kan gå opp og ned i den lagrede teksten. For å gjøre dette bruker
	du piltastene eller <keycap>PageUp</keycap> og <keycap>PageDown</keycap> for å
	se resultatene. Når du er ferdig, trykk <keycap>Scroll Lock</keycap> igjen.</para>

      <para>Gjør dette nå og gå igjennom teksten mens søket pågikk. Du vil se tekst
	som likner på <xref linkend="install-dev-probe">, selv om den eksakte teksten
	vil være forskjellig. Det kommer helt an på hva slags komponenter du har i din
	datamaskin.</para>

      <figure id="install-dev-probe">
	<title>Typiske Komponentsøkresultater</title>

	<screen>avail memory = 253050880 (247120K bytes) 
Preloaded elf kernel "kernel" at 0xc0817000.
Preloaded mfs_root "/mfsroot" at 0xc0817084.
md0: Preloaded image &lt;/mfsroot&gt; 4423680 bytes at 0xc03ddcd4

md1: Malloc disk
Using $PIR table, 4 entries at 0xc00fde60
npx0: &lt;math processor&gt; on motherboard   
npx0: INT 16 interface   
pcib0: &lt;Host to PCI bridge&gt; on motherboard
pci0: &lt;PCI bus&gt; on pcib0
pcib1:&lt;VIA 82C598MVP (Apollo MVP3) PCI-PCI (AGP) bridge&gt; at device 1.0 on pci0
pci1: &lt;PCI bus&gt; on pcib1
pci1: &lt;Matrox MGA G200 AGP graphics accelereator&gt; at 0.0 irq 11
isab0: &lt;VIA 82C586 PCI-ISA bridge&gt; at device 7.0 on pci0
isa0: &lt;iSA bus&gt; on isab0
atapci0: &lt;VIA 82C586 ATA33 controller&gt; port 0xe000-0xe00f at device 7.1 on pci0
ata0: at 0x1f0 irq 14 on atapci0
ata1: at 0x170 irq 15 on atapci0
uhci0 &lt;VIA 83C572 USB controller&gt; port 0xe400-0xe41f irq 10 at device 7.2 on pci
0
usb0: &lt;VIA 83572 USB controller&gt; on uhci0
usb0: USB revision 1.0
uhub0: VIA UHCI root hub, class 9/0, rev 1.00/1.00, addr1
uhub0: 2 ports with 2 removable, self powered
pci0: &lt;unknown card&gt; (vendor=0x1106, dev=0x3040) at 7.3
dc0: &lt;ADMtek AN985 10/100BaseTX&gt; port 0xe800-0xe8ff mem 0xdb000000-0xeb0003ff ir
q 11 at device 8.0 on pci0
dc0: Ethernet address: 00:04:5a:74:6b:b5
miibus0: &lt;MII bus&gt; on dc0
ukph70: &lt;Generic IEEE 802.3u media interface&gt; on miibus0
ukphy0: 10baseT, 10baseT-FDX, 100baseTX, 100baseTX-FDX, auto
ed0: &lt;NE2000 PCI Ethernet (RealTek 8029)&gt; port 0xec00-0xec1f irq 9 at device 10.
0 on pci0
ed0 address 52:54:05:de:73:1b, type NE2000 (16 bit)
isa0: too many dependant configs (8)
isa0: unexpected small tag 14
orm0: &lt;Option ROM&gt; at iomem 0xc0000-0xc7fff on isa0
fdc0: &lt;NEC 72065B or clone&gt; at port 0x3f0-0x3f5,0x3f7 irq 6 drq2 on isa0
fdc0: FIFO enabled, 8 bytes threshold
fd0: &lt;1440-KB 3.5" drive&gt; on fdc0 drive 0
atkbdc0: &lt;Keyboard controller (i8042)&gt; at port 0x60,0x64 on isa0
atkbd0: &lt;AT Keyboard&gt; flags 0x1 irq1 on atkbdc0
kbd0 at atkbd0
psm0: &lt;PS/2 Mouse&gt; irq 12 on atkbdc0
psm0: model Generic PS/@ mouse, device ID 0
vga0: &lt;Generic ISA VGA&gt; at port 0x3c0-0x3df iomem 0xa0000-0xbffff on isa0
sc0: &lt;System console&gt; at flags 0x100 on isa0
sc0: VGA &lt;16 virtual consoles, flags=0x300&gt;
sio0 at port 0x3f8-0x3ff irq 4 flags 0x10 on isa0
sio0: type 16550A
sio1 at port 0x2f8-0x2ff irq 3 on isa0
sio1: type 16550A
ppc0: &lt;Parallel port&gt; at port 0x378-0x37f irq 7 on isa0
pppc0: SMC-like chipset (ECP/EPP/PS2/NIBBLE) in COMPATIBLE mode
ppc0: FIFO with 16/16/15 bytes threshold
plip0: &lt;PLIP network interfce&gt; on ppbus0
ad0: 8063MB &lt;IBM-DHEA-38451&gt; [16383/16/63] at ata0-master UDMA33
acd0: CD-RW &lt;LITE-ON LTR-1210B&gt; at ata1-slave PIO4
Mounting root from ufs:/dev/md0c
/stand/sysinstall running as init on vty0</screen>
      </figure>

      <para>Sjekk søkeresultatet for å være sikker på at FreeBSD fant alle
	komponentene dine. Hvis en komponent ikke ble funnet, er den heller
	ikke listet. Hvis komponentens driver trengte manuell konfigurering så
	sjekk at du konfigurerte den riktig.</para>

      <para>Hvis du trenger å forandre noe i komponentsøket er det lett å
	gå ut av <application>Sysinstall</application> og starte på nytt. 
	Det er også en god måte å gjøre seg kjent med prosessen på.</para>

      <figure id="sysinstall-exit">
	<title>Velge Sysinstall Exit</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/sysinstall-exit" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Bruk piltastene for å velge 
	<guimenuitem>Exit Install</guimenuitem> fra hovedmenyen.
	Du vil få følgende beskjed:</para>


      <screen>                      User Confirmation Requested 
         Are you sure you wish to exit? The system will reboot 
           (be sure to remove any floppies from the drives).

                            [ Yes ]    No</screen>

      <para>Installasjonsprogrammet vil starte igjen om CD'en står i
	og at <guibutton>[Yes]</guibutton> er valgt.</para>

      <para>Hvis du booter fra floppydisk, så ta ut <filename>mfsroot.flp</filename> 
	floppydisken og sett inn <filename>kern.flp</filename> før du rebooter.</para>
    </sect2>
  </sect1>

  <sect1 id="using-sysinstall">
    <title>Introdusering av Sysinstall</title>

    <para><application>Sysinstall</application> er installasjons-
      applikasjonen som følger med FreeBSD. Den er konsollbasert og er delt opp
      i flere menyer og bilder som du kan bruke til å konfigurere og kontrollere
      installasjonsprosessen.</para>

    <para><application>Sysinstall</application>-systemet kontrolleres av 
      piltastene, <keycap>Enter</keycap>, <keycap>Mellomromstasten</keycap> og
      andre taster. En detaljert forklaring av disse tastene og hva de gjør finnes
      i <application>Sysinstall's</application> brukerhjelp.</para>

    <para>For å se brukerhjelpen, sørg for at 
      <guimenuitem>Usage</guimenuitem>-valget er valgt og at 
      <guibutton>[Select]</guibutton>-knappen er valgt, som vist i <xref
      linkend="sysinstall-main3">, trykk så <keycap>Enter</keycap>.</para>

    <para>Brukerhjelpen for hvordan bruke menyer vil så bli vist. Etter å ha
      gått igjennom dem, trykk <keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake
      til hovedmenyen.</para>

    <figure id="sysinstall-main3">
      <title>Velge Bruk fra Sysinstall's Hovedmeny</title>

      <mediaobject>
	<imageobject>
	  <imagedata fileref="install/main1" format="PNG">
	</imageobject>
      </mediaobject>
    </figure>

    <sect2 id="select-doc">
      <title>Velge Dokumentasjonsmenyen</title>

      <para>Fra hovedmenyen, velg <guimenuitem>Doc</guimenuitem> med
	piltastene og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="main-doc">
	<title>Velge Dokumentasjonsmenyen</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/main-doc" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Dette vil vise dokumentasjonsmenyen.</para>

      <figure id="docmenu1">
	<title>Sysinstall Dokumentasjonsmeny</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/docmenu1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Det er viktig å lese dokumentene som er her.</para>

      <para>For å se et dokument, velg hvilket dokument du ønsker å se
	ved hjelp av piltastene og trykk <keycap>Enter</keycap>. Når du 
	er ferdig å lese et dokument, trykk <keycap>Enter</keycap> igjen,
	og du vil gå tilbake til Dokumentasjonsmenyen.</para>

      <para>For å gå tilbake til hovedmenyen, velg 
	<guimenuitem>Exit</guimenuitem> med piltastene
	og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="keymap">
      <title>Velge Keyboardmapping</title>

      <para>For å forandre keyboardmapping (språk), velg 
	<guimenuitem>Keymap</guimenuitem> fra menyen og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="sysinstall-keymap">
	<title>Sysinstall Hovedmeny</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/main-keymap" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>En annen keymapping velges ved å velge et menyvalg fra menyen. Bruk 
	opp/ned-pilene og trykk <keycap>mellomromstasten</keycap>. Ved å trykke
	<keycap>mellomromstasten</keycap> igjen, tar du vekk ditt valg. Når du 
	er ferdig, velg &gui.ok; ved å bruke piltastene. Deretter trykker du
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <para>Bare en delvis liste er vist i dette bildet. Ved å velge
	&gui.cancel; så vil den standard keymappingen brukes samt at
	programmet går tilbake til Hovedinstallasjonsmenyen.</para>

      <figure id="sysinstall-keymap-menu">
	<title>Sysinstall Keymap Meny</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/keymap" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

    </sect2>

    <sect2 id="viewsetoptions">
      <title>Installasjonsopsjoner</title>

    <para>Velg <guimenuitem>Options</guimenuitem> og trykk
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

    <figure id="sysinstall-options">
      <title>Sysinstall Main Menu</title>

      <mediaobject>
        <imageobject>
	  <imagedata fileref="install/main-options" format="PNG">
	</imageobject>
      </mediaobject>
    </figure>

      <figure id="options">
	<title>Sysinstall Options</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/options" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Standardinnstillingene er vanligvis greie for de fleste brukere
	og trenger ikke å forandres på.</para>

      <para>Forklaringen på den valgte opsjonen kommer opp i bunnen av skjermen
	i blått. Merk deg at en av disse opsjonene er <guimenuitem>Use Defaults</guimenuitem>.
	Dette valget setter alle verdier tilbake til standardverdier.</para>

      <para>Trykk <keycap>F1</keycap> for å lese hjelp om de forskjellige 
	opsjonene.</para>

      <para>Ved å trykke <keycap>Q</keycap> vil du gå tilbake til 
	Installasjonsmenyen.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="start-install">
      <title>Begynne En Standard Installasjon</title>

      <para><guimenuitem>Standard</guimenuitem>installasjon er den 
	opsjonen som vi anbefaler for de som ikke har noen Unix eller FreeBSD
	erfaring. Bruk piltastene til å velge <guimenuitem>Standard</guimenuitem>
	og trykk <keycap>Enter</keycap> for å starte installasjonen.</para>

      <figure id="sysinstall-standard">
	<title>Begin Standard Installation</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/main-std" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>
    </sect2>
  </sect1>

  <sect1 id="install-steps">
    <title>Klargjøre Diskplass</title>

    <para>Din første oppgave er å klargjøre diskplass for FreeBSD og gi den plassen
      et navn slik at <application>Sysinstall</application> kan klargjøre den.
      For å gjøre dette trenger du å vite hvordan FreeBSD forventer å finne 
      informasjon på disken.</para>

    <sect2 id="install-drive-bios-numbering">
      <title>BIOS-Nummerering</title>

      <para>Før du installerer og konfigurerer FreeBSD på ditt system er det
	en viktig ting du bør være klar over. Spesielt hvis du har flere enn 
	en harddisk.</para>

      <indexterm><primary>DOS</primary></indexterm>
      <indexterm><primary>Microsoft Windows</primary></indexterm>
      <para>For en PC som kjører et BIOS-avhengig operativsystem slik som
	MS-DOS eller Microsoft Windows vil BIOS'en sette opp en ordnet liste over
	harddisker. Operativsystemet vil kaste seg over denne listen og gjøre
	som BIOS'en har sagt. Dette betyr at brukeren kan boote fra en harddisk som
	ikke står som såkalt <quote>primary master</quote>. Dette er spesielt greit for
	noen brukere som har funnet ut at den enkleste og billigste måten å ta systembackup på er å 
	kjøpe en identisk harddisk som settes på f.eks <quote>secondary master</quote>. De kan 
	da rutinemessig ta kopier av den første disken ved å bruke <application>Ghost</application>
	eller <application>XCOPY</application>for å overføre data. Hvis den første disken feiler,
	blir angrepet av virus eller på andre måter bli skadet, kan brukeren enkelt bytte de to 
	harddiskene rundt ved å fortelle BIOS'en at den skal bytte dem rundt. Det er akkurat som 
	å bytte kablene på diskene uten å faktisk trenge å åpne kassen.</para>

      <indexterm><primary>SCSI</primary></indexterm>
      <indexterm><primary>BIOS</primary></indexterm>
      <para>På dyrere systemer med SCSI-kontrollere inkluderer systemet ofte
	BIOS-utbygginger som kan brukes til å bytte rundt på SCSIdiskene på samme måte.</para>

      <para>En bruker som er vant til å kunne bruke slike fordeler vil bli overrasket
	når resultatene i FreeBSD ikke blir som forventet. FreeBSD bruker ikke BIOS'en
	og vet ikke om den <quote>logiske BIOS-disklisten</quote>. Dette kan føre til
	høyst interessante situasjoner, spesielt når diskene er fysisk like i geometrisk
	forstand, samt også klonet.</para>

      <para>Når man bruker FreeBSD må man alltid sette BIOS'en tilbake til 
	den vanlige disknummereringen før man installerer. Deretter må det 
	få stå i fred. Hvis du trenger å bytte diskene rundt, må du fysisk inn i 
	kassen og bytte kabler/jumpere.</para>

      <sidebar>
	<title>En illustrasjon fra Bill og Fred's utrolige eventyr:</title>
      
	<para>Bill bygger om en gammel Wintel boks for å lage en ny FreeBSD boks
	  til Fred. Bill installerer en singel SCSIdisk som SCSIdisk null og
	  installerer FreeBSD på den.</para>

	<para>Fred begynner å bruke systemet men etter et par dager ser han at
	  den gamle SCSIdisken rapporterer en god del små feil og nevner dette til
	  Bill. </para>

	<para>Etter enda et par dager bestemmer Bill seg for å kikke nærmere på 
	  denne situasjonen, så han finner en identisk SCSIdisk fra bakrommet. 
	  En kvikk skanning av disken viser at det ikke er noe galt med den, så
	  Bill installerer denne disken som SCSIdisk fire og lager en imagekopi
	  fra disk en til disk fire. Nå som den nye disken er installert og ser 
	  ut til å fungere fint, bestemmer Bill seg for at det er en god ide
	  å begynne å bruke den, så han bruker opsjoner i SCSI-BIOS'en til å 
	  forandre på disklisten slik at systemet booter fra SCSIdisk fire isteden.
	  FreeBSD booter og alt er fryd og gammen.</para>

	<para>Fred fortsetter arbeidet sitt i et par dager til og snart bestemmer
	  Bill og Fred at det er på tide med et nytt eventyr. Det er på tide å oppgradere
	  til en nyere versjon av FreeBSD. Bill tar ut SCSIdisk null fordi den 
	  ikke var helt god og setter inn en annen identisk disk fra bakrommet.
	  Bill installerer så den nye versjonen av FreeBSD på den nye SCSIdisk null
	  ved å bruke Fred's magiske Internet FTP floppydisker. Installasjonen
	  går bra.</para>

	<para>Fred bruker den nye versjonen av FreeBSD i et par dager og bestemmer
	  at den er god nok for bruk i ingeniøravdelingen. Det er på tide å 
	  kopiere alt arbeidet hans fra den gamle versjonen. Så Fred mounter 
	  SCSIdisk fire (den siste kopien av den eldre versjonen av FreeBSD). 
	  Fred, til sin store forsrekkelse, finner ut at alt arbeidet hans som
	  lå på SCSIdisk fire er borte.</para>

	<para>Hvor ble det av all dataen?</para>

	<para>Da Bill lagde en imagekopi av den originale SCSIdisk null på SCSIdisk
	  fire ble disk fire den <quote>nye klonen</quote>. Da Bill gjorde om på 
	  disklisten til SCSI-BIOS'en slik at han kunne boote på disk fire, lurte
	  han bare seg selv. FreeBSD kjørte fremdeles fra disk null. En slik
	  BIOS-forandring gjør at noe eller all Boot og Loaderkode hentes fra 
	  den valgte BIOS-disken, men når FreeBSD-kernelen tar over vil BIOS disk-
	  listen bli ignorert, og FreeBSD vil gå tilbake til normal disknummerering.
	  I denne illustrasjonen fortsatte systemet å operere på den originale SCSIdisk
	  null og all Fred's data var der, ikke på SCSIdisk fire. Det at systemet 
	  så ut som at det kjørte på disk fire var bare den vanlige menneskelige 
	  forventningen.</para>

	<para>Vi kan derimot gladlig fortelle at ingen bytes ble drept eller skadet
	  på noen måte av vår oppdagelse av dette fenomenet. Den eldre SCSIdisk null 
	  ble hentet fra bakrommet og alt arbeidet Fred hadde gjort var fremdeles der.
	  Og Bill vet nå at han kan telle så høyt som til null.</para>

	<para>Selv om SCSIdisker ble brukt i denne illustrasjonen så er konseptet
	  det samme ved bruk av IDE-disker.</para>

      </sidebar>
    </sect2>

    <sect2>
      <title>Diskorganisering</title>

      <para>Den minste organiseringen som FreeBSD bruker for å finne filer
	er filnavnet. Det skilles mellom store og små bokstaver i filnavn, noe
	som betyr at <filename>readme.txt</filename> og <filename>README.TXT
	</filename> er to forskjellige filer. FreeBSD bruker ikke etternavnet
	(<filename>.txt</filename> på en fil for å finne ut om filen er et 
	program, et dokument eller noen annen form for data.</para>

      <para>Filer er lagret i kataloger. En katalog kan være tom eller inneholde 
	mange hundre filer. En katalog kan også inneholde andre kataloger
	noe som lar deg bygge opp et hieraki av kataloger inni hverandre. 
	Dette gjør det mye lettere å organisere data.</para>

      <para>Filer og kataloger er referert til ved å gi filen eller katalogen
	et navn, fulgt av en slash, <literal>/</literal>,
	som igjen er fulgt av et annet katalognavn om nødvendig. Hvis du har
	katalog <filename>foo</filename>, som inneholder katalog
	<filename>bar</filename>, som igjen inneholder filen 
	<filename>readme.txt</filename>, så blir det fulle navnet, eller
	<firstterm>stien</firstterm> til filen: 
	<filename>foo/bar/readme.txt</filename>.</para>

      <para>Kataloger og filer er lagret i et filsystem. Hvert filsystem
	inneholder en katalog øverst i treet som kalles <firstterm>
	rotkatalogen</firstterm> for det filsystemet. Denne rotkatalogen kan
	så inneholde andre kataloger.</para>

      <para>Så langt er dette antakeligvis likt andre operativsystemer du har
	brukt. Det er et par forskjeller, for eksempel, DOS bruker 
	<literal>\</literal> for å skille mellom filer og katalognavn, mens MacOS
	bruker <literal>:</literal>.</para>

      <para>FreeBSD bruker ikke bokstaver for å angi <firstterm>drev</firstterm>
	eller andre drevnavn i stien. Du kan ikke skrive 
	<filename>c:/foo/bar/readme.txt</filename> på FreeBSD.</para>

      <para>Istedenfor er ett filsystem markert som <firstterm>rotfilsystem</firstterm>.
	Rotfilsystemet's rotkatalog er referert til som <literal>/</literal>. 
	Hvilket som helst annet filsystem er så <firstterm>montert</firstterm> (mountet)
	under rotfilsystemet. Uansett hvor mange disker du har på ditt FreeBSD
	system så ser hver katalog ut som at den er en del av samme disk.</para>

      <para>Si at du har tre filsystemer kalt <literal>A</literal>,
	<literal>B</literal>, og <literal>C</literal>.  Hvert filsystem har
	en rotkatalog som inneholder to andre kataloger. Disse er kalt 
	<literal>A1</literal>, <literal>A2</literal> (og det samme for de andre: 
	<literal>B1</literal>, <literal>B2</literal> og 
	<literal>C1</literal>, <literal>C2</literal>).</para>

      <para>Kall <literal>A</literal> for rotfilsystemet.  Hvis du brukte kommandoen 
	<command>ls</command> for å se på innholdet til denne katalogen 
	ville du se to underkataloger, <literal>A1</literal> og 
	<literal>A2</literal>.  <firstterm>Katalogtreet</firstterm>
	ser ut som dette:</para>

      <literallayout class="monospaced"> /
 |
 +--- A1
 |
 `--- A2</literallayout>

      <para>Et filsystem må bli montert på en katalog i ett annet filsystem.  
	Så si nå at du monterer filsystemet <literal>B</literal> på katalogen 
	<literal>A1</literal>.  Rotkatalogen til <literal>B</literal> erstatter 
	<literal>A1</literal>, og katalogene i <literal>B</literal> kommer opp 
	som følger:</para>

      <literallayout class="monospaced"> /
 | 
 +--- A1
 |     |
 |     +--- B1
 |     |
 |     `--- B2
 |
 `--- A2</literallayout>

      <para>Filer som er i katalogene <literal>B1</literal> eller 
	<literal>B2</literal> kan nåes ved å følge stien 
	<filename>/A1/B1</filename> eller <filename>/A1/B2</filename> 
	Filer som var i <filename>/A1</filename> har blitt gjemt.  
	De vil dukke opp hvis <literal>B</literal> er 
	<firstterm>avmontert</firstterm> (unmounted) fra A.</para>

      <para>Hvis <literal>B</literal> hadde blitt montert på <literal>A2</literal>
	ville diagrammet sett slik ut:</para>

      <literallayout class="monospaced"> /
 |
 +--- A1
 |
 `--- A2
       |
       +--- B1
       |
       `--- B2</literallayout>

      <para>og stiene ville blitt <filename>/A2/B1</filename> og 
	<filename>/A2/B2</filename>.</para>

      <para>Filsystemer kan bli montert på toppen av hverandre. Hvis vi
	fortsetter med det forrige eksempelet: <literal>C</literal> 
	filsystemet kunne bli montert på toppen av <literal>B1</literal> 
	katalogen i <literal>B</literal> filsystemet. 
	Diagrammet ser da slik ut:</para>

      <literallayout class="monospaced"> /
 |
 +--- A1
 |
 `--- A2
       |
       +--- B1
       |     |
       |     +--- C1
       |     |
       |     `--- C2
       |
       `--- B2</literallayout>

      <para>Eller <literal>C</literal> kunne bli montert direkte på 
	<literal>A</literal> filsystemet, under <literal>A1</literal>
	katalogen:</para>

      <literallayout class="monospaced"> /
 |
 +--- A1
 |     |
 |     +--- C1
 |     |
 |     `--- C2
 |
 `--- A2
       |
       +--- B1
       |
       `--- B2</literallayout>

      <para>Hvis du kjenner DOS så er dette ganske likt, men ikke identisk
	til kommandoen <command>join</command>.</para>

      <para>Dette er ikke noe du vanligvis trenger å bekymre deg noe om.
	Når du installerer FreeBSD lager du filsystemer og bestemmer hvor du
	skal montere dem. Deretter forandres de aldri hvis du ikke legger til
	en ny disk.</para>

      <para>Det er mulig å ha ett stort rotfilsystem og ikke lage noen andre.
	Det er noen bakdeler ved dette og en fordel.</para>

      <itemizedlist>
	<title>Fordelene ved Flere Filsystemer</title>
      
	<listitem>
	  <para>Forskjellige filsystemer kan ha forskjellige <firstterm>
	  monteringsopsjoner</firssterm>. For eksempel, hvis du planlegger nøye så
	  kan rotfilsystemet bli montert read-only slik at du ikke ved en feiltagelse
	  sletter eller editerer en kritisk fil.</para>
	</listitem>

	<listitem>
	  <para>FreeBSD optimaliserer automatisk filene på et filsystem i forhold
	  til hvordan filsystemet blir brukt. Så for eksempel et filsystem som inneholder
	  mange små filer og er brukt mye har en annen optimalisering enn et filsystem
	  som inneholder få men store filer. Ved å ha ett stort filsystem vil 
	  denne optimaliseringen ikke fungere.</para>
	</listitem>

	<listitem>
	  <para>FreeBSD's filsystemer er svært robuste hvis du mot formodning skulle
	  miste strømmen. Et strømbrudd på et kritisk punkt kan likevel skade strukturen 
	  på filsystemet. Ved å splitte opp data over flere filsystemer er det mer 
	  sannsynlig at systemet vil komme opp. Deretter er det lettere å hente data
	  fra backup om nødvendig.</para>
	</listitem>
      </itemizedlist>

      <itemizedlist>
	<title>Fordelen Med et Enkelt Filsystem</title>

	<listitem>
	  <para>Filsystemer har en konstant størrelse. Hvis du lager et
	  filsystem når du installerer FreeBSD og gir det en størrelse
	  kan du senere oppdage at du trenger å utvide partisjonen.
	  Dette er vanskelig å få til uten å ta backup, utvide filsystemet
	  til størrelsen du ønsker, og så laste tilbake data fra backupen.</para>

	<listitem>
	  <para></para>

	  <important>
	    <para>FreeBSD 4.4 og oppover har en spesiell kommando, 
	    &man.growfs.8;. Denne kommandoen gjør det mulig å 
	    utvide størrelsen på et filsystem uten å først ta backup. 
	    Problemet er derfor borte.</para>
	  </important>
	</listitem>
      </itemizedlist>
    
      <para>Filsystemer finnes i partisjoner. Dette har ikke den samme meningen
	som den tidligere bruken av ordet i dette kapitellet på grunn av
	FreeBSD's Unixarv. Hver partisjon er identifisert av en bokstav, 
	<literal>a</literal> til <literal>h</literal>. Hver partisjon kan bare
	inneholde ett filsystem, noe som betyr at filsystemer ofte blir 
	beskrevet som enten deres typiske monteringspunkt på rotfilsystemet, eller
	bokstaven på partisjonen de finnes i.</para>

      <para>FreeBSD bruker også diskplass for <firstterm>swap</firstterm>. Swap
	er FreeBSD's versjon av <firstterm>virtuelt minne</firstterm>. Dette gjør
	at din datamaskin kan oppføre seg som om den har mer minne enn den faktisk
	har. Når FreeBSD går tom for minne, flytter den en del av data'en som 
	i øyeblikket ikke er i bruk over til swap. Den flytter data tilbake
	(og derfor flytter noe annet ut) når den trenger det.</para>

      <para>Noen partisjoner har noen spesielle navn assosiert.</para>

      <informaltable frame="none">
	<tgroup cols="2">
	  <thead>
	    <row>
	      <entry>Partisjon</entry>

	      <entry>Navn</entry>
	    </row>
	  </thead>

	  <tbody>
	    <row>
	      <entry><literal>a</literal></entry>

	      <entry>Inneholder vanligvis rotfilsystemet</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>b</literal></entry>

	      <entry>Inneholder vanligvis swap</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>c</literal></entry>

	      <entry>Vanligvis den samme størrelsen som delen rundt. Dette gjør
	        at programmer som trenger å jobbe på hele delen (for eksempel en
	        bad block skanner) kan jobbe på <literal>c</literal> partisjonen.
	        Du vil vanligvis ikke lage et filsystem på denne partisjonen.</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>d</literal></entry>

	      <entry>Partisjon <literal>d</literal> pleide å ha en spesiell
		mening assosiert, men den er nå borte. Til denne dag kan noen
	        programmer oppføre seg rart om de blir fortalt at de skal jobbe 
		på partisjon <literal>d</literal>, så <application>Sysinstall</application> 
		vil vanligvis ikke lage partisjon <literal>d</literal>.</entry>
	    </row>
	  </tbody>
	</tgroup>
      </informaltable>

      <para>Hver partisjon som inneholder et filsystem er lagret i hva FreeBSD
	kaller en <firstterm>slice</firstterm> (del). En del er hva FreeBSD
	kaller en partisjon og dette er igjen på grunn av FreeBSD's Unixbakgrunn.
	Deler er nummerert fra 1 til 4.</para>

	<indexterm><primary>slices</primary></indexterm>
	<indexterm><primary>partisjoner</primary></indexterm>
	<indexterm><primary>farlig dedikering</primary></indexterm>

      <para>Delnumre følger komponentnavnet, putter en <literal>
	s</literal> foran og starter med 1. Så <quote>da0<emphasis>
	s1</emphasis></quote> er den første delen på den første 
	SCSIdisken. Det kan bare være fire fysiske deler på en disk
	men du kan ha logiske deler inni de fysiske delene av korrekt
	type. Disse utvidete delene er nummerert fra 5 og utover, så
	<quote>ad0<emphasis>s5</emphasis></quote> er den første 
	utvidete delen på en disk. Disse komponentene blir brukt av
	filsystemer som forventer å okkupere en del.</para> 

      <para>Deler som er <quote>farlig dedikerte</quote> fysiske 
	drev og andre drev inneholder 
	<firstterm>partisjoner</firstterm>, som er representert som 
	bokstaver fra <literal>a</literal> til <literal>h</literal>.
	Denne bokstaven er lagt til komponentnavnet, så 
	<quote>da0<emphasis>a</emphasis></quote> er a-partisjonen på det
	første da drevet, noe som er <quote>farlig dedikert</quote>.
	<quote>ad1s3<emphasis>e</emphasis></quote> er den femte partisjonen
	i den tredje delen av den andre IDE disken.</para>

      <para>Hver disk på systemet blir identifisert. Et disknavn starter med en 
	kode som indikerer typen disk og så et nummer som indikerer hvilken 
	disk det er. Disknummerering starter med 0 og ikke 1 som i del-nummerering.
	Vanlige koder som du vil se er listet i  
	<xref linkend="install-dev-codes">.</para>

      <para>Når du refererer til en partisjon så krever FreeBSD at du også
	navngir delen og disken som inneholder partisjonen. Så når du refererer
	til en del burde du også referere til disk-navnet. Gjør dette ved å
	liste opp disknavnet <literal>s</literal>, delnummeret og så 
	partisjonsbokstaven. Eksempler er vist i 
	<xref linkend="install-disk-slice-part">.</para>

      <para><xref linkend="install-concept-disk-model"> viser en konseptuell
	modell av diskorganisering som burde hjelpe deg til å se ting klarere.</para>

      <para>For å kunne installere FreeBSD må du først konfigurere disk-delene. 
	Deretter må du lage partisjoner inni delene du vil bruke for FreeBSD, og til
	slutt lage et filsystem (eller swap) i hver partisjon. Tilslutt må du velge
	hvor filsystemet skal bli montert.</para>

      <table frame="none" id="install-dev-codes">
	<title>Vanlige disk-koder</title>

	<tgroup cols="2">
	  <thead>
	    <row>
	      <entry>Kode</entry>
	    
	      <entry>Mening</entry>
	    </row>
	  </thead>

	  <tbody>
	    <row>
	      <entry><devicename>ad</devicename></entry>

	      <entry>ATAPI (IDE) disk</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><devicename>da</devicename></entry>
	      
	      <entry>SCSI direct access disk</entry>
	    </row>
	    
	    <row>
	      <entry><devicename>acd</devicename></entry>
	      
	      <entry>ATAPI (IDE) CDROM</entry>
	    </row>
	    
	    <row>
	      <entry><devicename>cd</devicename></entry>
	      
	      <entry>SCSI CDROM</entry>
	    </row>
	    
	    <row>
	      <entry><devicename>fd</devicename></entry>
	      
	      <entry>Floppydisk</entry>
	    </row>
	  </tbody>
	</tgroup>
      </table>
      
      <example id="install-disk-slice-part">
	<title>Eksempel på Disk, Del, og Partisjonnavn</title>
	
	<informaltable frame="none">
	  <tgroup cols="2">
	    <thead>
	      <row>
		<entry>Navn</entry>
		
		<entry>Mening</entry>
	      </row>
	    </thead>
	    
	    <tbody>
	      <row>
		<entry><literal>ad0s1a</literal></entry>
		
		<entry>Den første partisjonen (<literal>a</literal>) på den første
		  delen (<literal>s1</literal>) på den første IDE disken
		  (<literal>ad0</literal>).</entry>
	      </row>

	      <row>
		<entry><literal>da1s2e</literal></entry>
		
		<entry>Den femte partisjonen (<literal>e</literal>) på den 
		  andre delen (<literal>s2</literal>) på den andre SCSI disken
		  (<literal>da1</literal>).</entry>
	      </row>
	    </tbody>
	  </tgroup>
	</informaltable>
      </example>

      <example id="install-concept-disk-model">
	<title>Konseptuell Modell av en Disk</title>

	<para>Dette diagrammet viser FreeBSD's syn på den første IDE-disken
	  på systemet. Gå utifra at disken er 4GB stor og inneholder to
	  2GB deler (DOS-partisjoner). Den første delen inneholder en DOS-disk,
	  <devicename>C:</devicename> og den andre delen inneholder en 
	  FreeBSD installasjon. Denne eksempelinstallasjonen av FreeBSD har tre
	  partisjoner og en swap-partisjon.</para>

	<para>De tre partisjonene vil inneholde ett filsystem hver.  Partisjon 
	  <literal>a</literal> vil bil brukt som rotfilsystem,
	  <literal>e</literal> for <filename>/var</filename> katalog-
	  hierarkiet, og <literal>f</literal> for 
	  <filename>/usr</filename> kataloghierakiet.</para>

        <mediaobject>
          <imageobject>
            <imagedata fileref="install/disk-layout" format="EPS">
          </imageobject>
 
          <textobject>
	    <literallayout class="monospaced">.-----------------.  --.
|                 |    |
|  DOS / Windows  |    |
:                 :     >  Første del, ad0s1
:                 :    |
|                 |    |
:=================:  ==:                               --.
|                 |    |  Partisjon a, montert som /     |
|                 |     > referert til som ad0s2a        |
|                 |    |                                 |
:-----------------:  ==:                                 |
|                 |    |  Partisjon b, brukt som swap    |
|                 |     > referert til som ad0s2b        |
|                 |    |                                 |
:-----------------:  ==:                                 |  Partisjon c, intet
|                 |    |  Partisjon e, brukt som /var     > filsystem, hele 
|                 |     > referert til som ad0s2e        |  FreeBSD delen,
|                 |    |                                 |  ad0s2c
:-----------------:  ==:                                 |
|                 |    |                                 |
:                 :    |  Partisjon f, brukt som /usr    |
:                 :     > referert til som ad0s2f        |
:                 :    |                                 |
|                 |    |                                 |
|                 |  --'                                 |
`-----------------'                                    --'</literallayout>
          </textobject>
        </mediaobject>
      </example>
    </sect2>


    <sect2 id="main-fdisk">
      <title>Bruke FDisk til å Lage Deler</title>

      <note>
	<para>Ingen forandringer du lager på dette punktet vil bli skrevet til 
	disk. Hvis du tror du har gjort en feil og vil starte igjen, kan du 
	bruke menyene for å gå ut av <application>Sysinstall</application> og
	prøve igjen. Hvis du blir forvirret og ser ikke hvordan du går ut, bare
	skru av datamaskinen din.</para>
      </note>

      <para>Etter du har valgt å begynne en standard installasjon i
	<application>Sysinstall</application> vil denne beskjeden bli
	vist:</para>


      <screen>                                 Message
 In the next menu, you will need to set up a DOS-style ("fdisk")
 partitioning scheme for your hard disk. If you simply wish to devote
 all disk space to FreeBSD (overwriting anything else that might be on
 the disk(s) selected) then use the (A)ll command to select the default
 partitioning scheme followed by a (Q)uit. If you wish to allocate only
 free space to FreeBSD, move to a partition marked "unused" and use the
 (C)reate command. 
                                [  OK  ] 

                      [ Press enter or space ]</screen>

      <para>Trykk <keycap>Enter</keycap> som instruert. Du vil da bli vist
	en liste over alle harddiskene som kernelen fant da den utførte
	komponentsøket.
	<xref linkend="sysinstall-fdisk-drive1"> viser et eksempel fra et 
	system med to IDE disker. De har blitt kalt 
	<devicename>ad0</devicename> og <devicename>ad2</devicename>.</para>

      <figure id="sysinstall-fdisk-drive1">
	<title>Velg Disk for FDisk</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/fdisk-drive1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Du lurer kanskje på hvorfor <devicename>ad1</devicename> ikke er
	listet her.  Hvorfor er den ikke der?</para>

      <para>Tenk på hva som hadde skjedd hvis du hadde to IDE harddisker.
	En som master på den første IDE-kontrolleren og en som master på
	den andre IDE-kontrolleren. Hvis FreeBSD nummererte disse som den
	fant dem, dvs som <devicename>ad0</devicename> og 
	<devicename>ad1</devicename> så ville alt fungere.</para>
   
      <para>Men hvis du la til en tredje disk som slave på den første
	IDE-kontrolleren, ville den nå ha vært <devicename>ad1</devicename>,
	og den tidligere <devicename>ad1</devicename> ville blitt 
	<devicename>ad2</devicename>.  Fordi komponentnavn (slik som 
	<devicename>ad1s1a</devicename>) blir brukt til å finne filsystemer, 
	ville du plutselig ha funnet ut at noen av dine filsystemer ikke lengre
	ville se riktige ut. På grunn av dette måtte du ha forandret din 
	FreeBSD-konfigurasjon.</para>

      <para>For å komme rundt dette kan kernelen bli konfigurert til å navngi
	IDE-disker basert på hvor de er og ikke i den rekkefølgen de ble funnet.
	Med dette i minnet vil masterdisken på den andre IDE-kontrolleren 
	<emphasis>alltid</emphasis> bli 
	<devicename>ad2</devicename>, selv om det ikke er noen 
	<devicename>ad0</devicename> eller <devicename>ad1</devicename>
	komponenter.</para>

      <para>Denne konfigurasjonen er standard for FreeBSD-kernelen. Derfor
	vises <devicename>ad0</devicename> og <devicename>ad2</devicename>. 
	Maskinen som dette bildet ble tatt fra hadde IDE-disker på begge
	masterkanalene på IDE-kontrollerne og ingen disker på slave-
	kanalene.</para>

      <para>Velg den disken du vil installere FreeBSD på og trykk &gui.ok;.
	<application>FDisk</application> starter med et bilde likt det som 
	er vist i <xref linkend="sysinstall-fdisk1">.</para>

      <para><application>FDisk</application>-bildet er delt opp i tre deler.</para>

      <para>Den første seksjonen dekker de to første linjene av bildet og viser 
	detaljer om valgt disk. Dette inkluderer også dens FreeBSD-navn,
	diskgeometrien og total diskplass.</para>

      <para>Den andre seksjonen av bildet viser delene som er på disken. Hvor de starter og
	slutter, hvor store de er, navnet FreeBSD har gitt dem, deres 
	forklaring og undertype. Dette eksempelet viser to små ubrukte deler, 
	det viser en svær FAT-del som nesten garantert er <devicename>C:
	</devicename> i DOS / Windows, og en utvidet del som kan inneholde
	andre drev-bokstaver for DOS / Windows.</para>

      <para>Den tredje seksjonen av bildet viser kommandoene du har til 
	rådighet i <application>FDisk</application>.</para>

      <figure id="sysinstall-fdisk1">
	<title>Typiske Fdisk-Partisjoner Før Editering</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/fdisk-edit1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Hva du gjør nå vil basere seg på hvordan du vil dele opp
	disken din.</para>

      <para>Hvis du vil bruke FreeBSD for hele disken (noe som vil slette all 
	annen data på disken når du bekrefter at du vil at <application>Sysinstall
	</application> skal fortsette senere i installasjonsprosessen) så kan
	du trykke <keycap>A</keycap> som korresponderer til <guimenuitem>
	Use Entire Disk</guimenuitem> opsjonen. Alle eksisterende deler vil 
	tas bort og erstattes med en liten del markert med <literal>unused</literal>
	(ubrukt), (igjen er dette en gammel PC designgreie), samt en svær del
	for FreeBSD. Hvis du gjør dette så burde du velge den nye FreeBSD-delen 
	ved å bruke piltastene og trykke <keycap>S</keycap> for å markere delen
	som bootbar. Skjermen vil så se omtrent ut som <xref linkend="sysinstall-fdisk2">.
	Merk deg <literal>a</literal>'en i <literal>Flags</literal> kolonnen.
	Dette indikerer at denne delen er <emphasis>aktiv</emphasis> og vil bli
	bootet fra.</para>

      <para>Hvis du skal slette en eksisterende del for å gjøre plass for
	FreeBSD så burde du velge delen ved hjelp av piltastene og så trykke
	<keycap>D</keycap>. Så kan du trykke <keycap>C</keycap>. Da vil du bli
	spurt om størrelsen på delen du vil lage. Skriv tallet du vil ha og 
	trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <para>Hvis du allerede har laget plass for FreeBSD (kanskje ved å bruke
	et program slik som <application>Partition Magic</application>) så kan
	du trykke <keycap>C</keycap> for å lage en ny del. Igjen vil du bli
	spurt om størrelsen på delen du vil lage.</para>

      <figure id="sysinstall-fdisk2">
	<title>Fdisk-partisjonering Ved Bruk av Hele Disken</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/fdisk-edit2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Når du er ferdig, trykk <keycap>Q</keycap>. Forandringene dine
	vil bli lagret i <application>Sysinstall</application>, men ikke
	skrevet til disken enda.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="bootmgr">
      <title>Installere en Boot Manager</title>

      <para>Du har nå valget om å installere en boot manager. Generelt
	burde du velge å installere FreeBSD's boot manager hvis:</para>

     <itemizedlist>
	<listitem>
	  <para>Du har mer enn en disk og har installert FreeBSD på en annen
	   disk enn den første.</para>
	</listitem>

	<listitem>
	  <para>Du har installert FreeBSD ved siden av et annet operativsystem
	  på den samme disken og du vil kunne velge om du vil starte FreeBSD
	  eller det andre operativsystemet når du starter datamaskinen.</para>
	</listitem>
      </itemizedlist>

      <para>Gjør ditt valg og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="sysinstall-bootmgr">
	<title>Sysinstall Boot Manager Meny</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/boot-mgr" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Hjelp, som du kan finne ved å trykke <keycap>F1</keycap>,
	diskuterer problemene som du kan komme over når du prøver å dele
	en harddisk mellom to operativsystemer.</para>
    </sect2>

    <sect2>
      <title>Lage Deler på En Annen Disk</title>

      <para>Hvis det finnes mer enn en disk vil den gå tilbake til
	Select Drives bildet etter du har valgt boot manager. Hvis du ønsker
	å installere FreeBSD på mer enn en disk så kan du velge en annen
	disk her og gjøre delingsprosessen på nytt ved hjelp av
	<application>FDisk</application>.</para>

      <figure id="sysinstall-fdisk-drive2">
	<title>Exit Select Drive</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/fdisk-drive2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para><keycap>Tab</keycap>-tasten svitsjer mellom siste valgte
	disk, &gui.ok;, og 
	&gui.cancel;.</para>

      <para>Trykk <keycap>Tab</keycap> en gang for
	&gui.ok;, så 
	trykk <keycap>Enter</keycap>
	for å fortsette installasjonen.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="disklabeleditor">
      <title>Lage Partisjoner ved Hjelp av
	<application>Disklabel</application></title>
      
      <para>Du må nå lage noen partisjoner inni hver del som du akkurat
	har laget. Husk på at hver partisjon er bokstavgitt, fra 
	<literal>a</literal> til <literal>h</literal>, og at 
	partisjonene <literal>b</literal>, <literal>c</literal>, og 
	<literal>d</literal> har konvensjonelle meninger som du burde følge.</para>

      <para>Visse applikasjoner kan dra fordel av noen partikulære partisjons-
	skjemaer. Dette gjelder spesielt hvis du har partisjoner som går over flere 
	enn en disk. Likevel, hvis dette er din første FreeBSD-installasjon, trenger
	du ikke å tenke for mye over hvordan du partisjonerer disken. Det er 
	viktigere at du installerer FreeBSD og lærer deg hvordan du skal bruke det.
	Du kan alltid reinstallere FreeBSD for å forandre din partisjonsinformasjon
	når du har gjort deg kjent med operativsystemet.</para>

      <para>Dette skjemaet har fire partisjoner&mdash; en for swap og tre for
	filsystemer.</para>

      <table frame="none">
	<title>Partisjonering for Første Disk</title>

	<tgroup cols="4">
	  <thead>
	    <row>
	      <entry>Partisjon</entry>
	      
	      <entry>Filsystem</entry>

	      <entry>Størrelse</entry>

	      <entry>Forklaring</entry>
	    </row>
	  </thead>

	  <tbody>
	    <row>
	      <entry><literal>a</literal></entry>

	      <entry><filename>/</filename></entry>

	      <entry>100MB</entry>

	      <entry>Dette er rotfilsystemet. Alle andre filsystemer
		vil bli montert under dette et eller annet sted.
		100MB er en grei størrelse for dette filsystemet. Du
		vil ikke lagre for mye data på det siden en vanlig
		FreeBSD-installasjon vil putte ca 40MB data her.
		Den gjenstående plassen er for temporær data pluss at 
		du har nok plass for fremtidige versjoner av FreeBSD som
		kanskje trenger mer plass i <filename>/</filename>.</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>b</literal></entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>2-3 x RAM</entry>

	      <entry><para>Denne partisjonen inneholder swap. Å velge 
		riktig plass for swap er en kunst. En god tommelregel er at
		swap-plassen bør være to eller tre ganger så mye minne du har.
		Du bør også ha minimum 64MB swap, så hvis du har mindre enn
		32M minne i datamaskinen så sett swap til 64MB.</para><para>

		  Hvis du har mer enn en disk så kan du putte swap på
		  hver disk. FreeBSD vil så bruke hver disk for swap, noe 
		  som øker effektiviteten ved swapping. I denne
		  saken, kalkuler den totale plassen for swap du trenger
		  (f.eks 128MB) og så divider dette med hvor mange disker du
		  har (f.eks to disker) for å få hvor mye swap du bør putte 
		  på hver disk. I dette eksempelet blir det 64MB per
		  disk.</para></entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>e</literal></entry>

	      <entry><filename>/var</filename></entry>

	      <entry>50MB</entry>

	      <entry><filename>/var</filename> katalogen inneholder filer av 
		varierende karakter. Loggfiler og andre administrative filer.
		Mange av disse filene er lest fra eller skrevet til mye ved 
		daglig kjøring av FreeBSD. Å putte disse filene på et annet 
		filsystem gjør at FreeBSD kan optimalisere aksesstid for disse
		filene uten å affektere andre filer i andre kataloger som ikke
		har samme belastning.</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>f</literal></entry>

	      <entry><filename>/usr</filename></entry>

	      <entry>Resten av disken</entry>

	      <entry>Alle dine andre filer vil vanligvis bli lagret i 
		<filename>/usr</filename>, og dens underkataloger.</entry>
	    </row>
	  </tbody>
	</tgroup>
      </table>
      
      <para>Hvis du installerer FreeBSD på flere enn en disk så må du også 
	lage partisjoner i de andre delene som du konfigurerte. Den enkleste
	måten å gjøre dette på er å lage to partisjoner på hver disk, en
	for swap og en for et filsystem.</para>

      <table frame="none">
	<title>Partisjonering for Andre Disker</title>

	<tgroup cols="4">
	  <thead>
	    <row>
	      <entry>Partisjon</entry>
	      
	      <entry>Filsystem</entry>

	      <entry>Størrelse</entry>

	      <entry>Forklaring</entry>
	    </row>
	  </thead>

	  <tbody>
	    <row>
	      <entry><literal>b</literal></entry>

	      <entry>N/A</entry>

	      <entry>Se forklaring</entry>

	      <entry>Som allerede forklart så kan du splitte swap over 
		hver disk. Selv om <literal>a</literal> partisjonen er 
		ledig, så sier konvensjonen at swap skal være på 
		<literal>b</literal> partisjonen.</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry><literal>e</literal></entry>

	      <entry>/disk<replaceable>n</replaceable></entry>

	      <entry>Resten av disken</entry>

	      <entry>Resten av disken er en eneste stor partisjon. Denne kan enkelt
		bli satt på <literal>a</literal> partisjonen istedenfor 
		<literal>e</literal> partisjonen. Likevel så sier konvensjonen
		at <literal>a</literal> partisjonen på en del er reservert for
		filsystemet som skal være rotfilsystem (<filename>/</filename>).
		Du trenger ikke følge denne konvensjonen, men 
		<application>Sysinstall</application> gjør, så å følge den selv
		gjør installasjonen litt renere. Du kan velge hvor du vil 
		montere filsystemet; dette eksempelet anbefaler at du monterer dem
		som katalogene <filename>/disk<replaceable>n</replaceable></filename>,
		hvor <replaceable>n</replaceable> er et nummer som forandrer seg for hver
		disk.  Men du kan bruke andre navnmetoder om du ønsker.</entry>
	    </row>
	  </tbody>
	</tgroup>
      </table>

      <para>Siden du har satt opp partisjonene dine kan du nå lage dem
	ved å bruke <application>Sysinstall</application>.  Du vil se denne 
	beskjeden:</para>

      <screen>                                 Message
 Now, you need to create BSD partitions inside of the fdisk
 partition(s) just created. If you have a reasonable amount of disk
 space (200MB or more) and don't have any special requirements, simply
 use the (A)uto command to allocate space automatically. If you have
 more specific needs or just don't care for the layout chosen by
 (A)uto, press F1 for more information on manual layout.  

                                [  OK  ]
                          [ Press enter or space ]</screen>

      <para>Trykk <keycap>Enter</keycap> for å starte FreeBSD partisjons-
	editoren, kalt <application>Disklabel</application>.</para>

      <para><xref linkend="sysinstall-label"> viser displayet når du først
	starter <application>Disklabel</application>.  Det er delt opp i 
	tre seksjoner.</para>

      <para>De første linjene viser navnet til disken du jobber på og
	delen som inneholder den partisjonen du lager (på dette punktet
	kaller <application>Disklabel</application> dette
	<literal>Partition name</literal> og ikke del-navn).
	Dette bildet viser også hvor mye ledig plass det er i delen; dvs,
	plass som ble satt til side i delen men som enda ikke har blitt
	assignert til en partisjon.</para>

      <para>Den midterste delen av bildet viser partisjonene som har blitt
	laget, navnet på filsystemet som hver partisjon inneholder, deres
	størrelse og noen opsjoner assosiert med lagingen av filsystemet.</para>

      <para>Den tredje og nederste delen av skjermen viser tastetrykkene som
	er mulig i <application>Disklabel</application>.</para>

      <figure id="sysinstall-label">
	<title>Sysinstall Disklabel Editor</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-ed1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para><application>Disklabel</application> kan automatisk lage 
	partisjoner for deg og gi dem standardstørrelser.  Prøv dette nå ved å
	trykke <keycap>A</keycap>.  Du vil se en skjerm som likner på det som
	er vist i <xref linkend="sysinstall-label2">. Standardene vil enten 
	være greie eller ikke. Dette kommer helt an på størrelsen på 
	disken du har. Hvis det er tilfellet, trenger du ikke å akseptere
	standarden.</para>

	<note>
	  <para>Standard partisjonering fra FreeBSD 4.5 og utover gir 
	    <filename>/tmp</filename> katalogen en egen partisjon istedet for
	    å være en del av <filename>/</filename> partisjonen. Dette
	    gjøres for å holde <filename>/</filename> partisjonen ren for 
	    temporære filer.</para>
	</note>

      <figure id="sysinstall-label2">
	<title>Sysinstall Disklabel Editor Med Automatiske Standarder</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-auto" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>For å slette partisjonene og erstatte dem med dine egne, bruk
	piltastene for å velge den første partisjonen og trykk
	<keycap>D</keycap> for å slette den. Gjenta dette for å slette alle
	de andre partisjonene.</para>

      <para>For å lage den første partisjonen (<literal>a</literal>, montert som 
	<filename>/</filename>), vær sikker på at diskinformasjonen på toppen
	av skjermen er valgt og trykk <keycap>C</keycap>.  En dialogboks
	vil åpnes. Den vil spørre deg om størrelsen på den nye partisjonen (som vist 
	i <xref linkend="sysinstall-label-add">).  Du kan skrive inn størrelsen i  
	et nummer (dvs, hvor mange disk blocks du vil bruke), eller som et nummer med
	<literal>M</literal> for megabytes, <literal>G</literal> for gigabytes, eller
	<literal>C</literal> for sylindere bak.</para>

      <figure id="sysinstall-label-add">
	<title>Ledig Plass For Rotpartisjonen</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-root1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>
    
      <para>Standardstørrelsen som er vist vil lage en partisjon som tar
	opp resten av delen. Hvis du bruker partisjonsstørrelsene forklart
	tidligere, så slett det eksisterende nummer ved hjelp av
	<keycap>Mellomromstasten</keycap> og skriv inn
	<userinput>64M</userinput>, som vist i  
	<xref linkend="sysinstall-label-add2">. Trykk så
	&gui.ok;.</para>

      <figure id="sysinstall-label-add2">
	<title>Editere Rotpartisjonsstørrelse</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-root2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Når du har valgt partisjonens størrelse så vil du bli spurt om 
	denne partisjonen vil inneholde et filsystem eller swap. Dialoboksen 
	er vist i <xref linkend="sysinstall-label-type">. Denne første 
	partisjonen vil inneholde et filsystem, så sjekk at 
	<guimenuitem>FS</guimenuitem> er valgt og trykk så 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="sysinstall-label-type">
	<title>Velg Rotpartisjonstype</title>
	
	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-fs" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>
      
      <para>Fordi du lager et filsystem, må du til slutt fortelle 
	<application>Disklabel</application> hvor filsystemet skal monteres.
	Dialogboksen er vist i <xref linkend="sysinstall-label-mount">.  
	Rotfilsystemet's monteringspunk er <filename>/</filename>, så skriv 
	<userinput>/</userinput>, og trykk så <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="sysinstall-label-mount">
	<title>Velg Rotmonteringspunkt</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-root3" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Skjermen vil så bli oppdatert for å vise deg den nylagede 
	partisjonen. Du bør gjenta denne prosedyren for de andre
	partisjonene. Når du lager swap-partisjonen vil du ikke bli spurt 
	om filsystemets monteringspunkt fordi swap-partisjoner er aldri montert.
	Når du lager den siste partisjonen, <filename>/usr</filename>, kan
	du bruke resten av delen, som foreslått.</para>

      <para>Ditt siste FreeBSD DiskLabel Editor bilde vil likne 
	<xref linkend="sysinstall-label4">, selv om dine verdier kan 
	være annerledes. Trykk <keycap>Q</keycap> for å bli ferdig.</para>

      <figure id="sysinstall-label4">
	<title>Sysinstall Disklabel Editor</title>
	
	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/disklabel-ed2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>
    </sect2>
  </sect1>

  <sect1>
    <title>Velge Hva Som Skal Installeres</title>

    <sect2 id="distset">
      <title>Velg Distribusjonssett</title>

      <para>Å avgjøre hvilke distribusjonssett som skal installeres 
	er avhengig av hva maskinen skal brukes til samt hvor mye
	diskplass som er tilgjengelig. De forhåndsvalgte opsjonene
	strekker seg fra å installere minst mulig til alt sammen.
	De som har lite til ingen Unix eller FreeBSD-erfaring bør velge
	en av disse opsjonene. Å forandre på distribusjonssett er typisk
	for en mer avansert bruker.</para>

      <para>Trykk <keycap>F1</keycap> for mer informasjon om 
	distribusjonssettopsjonene og hva de inneholder. Når du er 
	ferdig med å lese hjelpen kan du trykke <keycap>Enter</keycap> 
	for å gå tilbake til Select Distributions Menyen.</para>

      <para>Hvis et grafisk brukermiljø er ønskelig så kan et 
	distribusjonssett som har en <literal>X</literal> foran seg
	i navnet velges. Konfigurasjonen til XFree86 og valget av en
	standard desktop er en del av etterinstallasjonen.</para>

      <para>Standard XFree86-versjon installert er fra 4.x grenen. Du bør
	sjekke om ditt grafikkort er støttet på 
	<ulink url="http://www.xfree86.org/">XFree86</ulink> websiden.
	Hvis det er kun støttet under 3.x grenen så velg en distribusjon
	uten X for installering. Etter installering kan du installere og 
	konfigurere Xfree86 3.x ved hjelp av portskolleksjonen.</para>

      <para>Hvis du har tenkt å kompilere en brukerdefinert kernel så 
	velg en opsjon som inkluderer kildekoden. For mer informasjon om
	hvorfor er brukerdefinert kernel burde bli bygget eller hvordan
	bygge en brukerdefinert kernel, se
	<xref linkend="kernelconfig">.</para>

      <para>Det mest omfattende systemet er selvfølgelig det som inkluderer
	alt. Hvis det er nok diskplass, velg <guimenuitem>All</guimenuitem> 
	som vist i <xref linkend="distribution-set1"> ved å bruke piltastene og
	trykke <keycap>Enter</keycap>. Hvis det er bekymrelse for diskplass,
	velg en opsjon som er mer riktig for din situasjon. Andre 
	distribusjoner kan legges til etter installasjonen.</para>

      <figure id="distribution-set1">
	<title>Velge Distribusjoner</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/dist-set" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>
    </sect2>

    <sect2 id="portscol">
      <title>Installere Portskolleksjonen</title>

      <para>Etter du har valgt den ønskede distribusjon så presenterer
	det seg en mulighet for å installere FreeBSD portskolleksjonen.
	Portskolleksjonen er en enkel og grei måte å installere 
	software på. Portskolleksjonen inneholder ingen kildekode som
	er påkrevd for å kompilere software. Det er en kolleksjon av 
	filer som automatiserer henting, kompilering og installasjon.
	<xref linkend="ports"> diskuterer hvordan man bruker 
	portskolleksjonen.</para>

      <para>Installasjonsprogrammet sjekker ikke om du har nok plass for
	installasjon. Velg denne opsjonen bare hvis du vet at du god nok plass.</para>

<screen>                         User Confirmation Requested
 Would you like to install the FreeBSD ports collection? 

 This will give you ready access to over &os.numports; ported software packages,
 at a cost of around 165MB of disk space when "clean" and possibly much
 more than that if a lot of the distribution tarballs are loaded
 (unless you have the extra CDs from a FreeBSD CD/DVD distribution
 available and can mount it on /cdrom, in which case this is far less
 of a problem). 

 The ports collection is a very valuable resource and well worth having
 on your /usr partition, so it is advisable to say Yes to this option. 

 For more information on the ports collection & the latest ports,
 visit: 
     http://www.FreeBSD.org/ports  

                              [ Yes ]     No</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> med piltastene for å 
	installere portskolleksjonen eller <guibutton>[ No ]</guibutton> for
	å hoppe over.  Trykk <keycap>Enter</keycap> for å fortsette.
	Velg Distribusjonsmenyen vil komme opp igjen.</para>

      <figure id="distribution-set2">
	<title>Bekreft Distribusjoner</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/dist-set2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Hvis du er fornøyd med valgene, så 
	<guimenuitem>Exit</guimenuitem> ved hjelp av piltastene.
	Vær sikker på at &gui.ok; er valgt, og trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å fortsette.</para>

    </sect2>
  </sect1>

  <sect1 id="install-media">
    <title>Velge ditt Installasjonsmedium</title>

    <para>Hvis du installerer fra CDROM, bruk piltastene for å velge 
      <guimenuitem>Install from a FreeBSD CD/DVD</guimenuitem>.  Sørg
      for at &gui.ok; er valgt, og trykk 
      <keycap>Enter</keycap> for å fortsette med installasjonen.</para>

    <para>For andre installasjonsmetoder, velg riktig opsjon og
      følg instruksjonene.</para>

    <para>Trykk <keycap>F1</keycap> for å se hjelpen for 
      installasjonsmediumet.  Trykk <keycap>Enter</keycap> 
      for å gå tilbake til media selection menyen.</para>

    <figure id="choose-media">
      <title>Velg Installasjonsmedium</title>

      <mediaobject>
	<imageobject>
	  <imagedata fileref="install/media" format="PNG">
	</imageobject>
      </mediaobject>
    </figure>

    <note>
      <title>FTP Installasjonsmodus</title>

      <indexterm>
	<primary>installasjon</primary>
	<secondary>nettverk</secondary>
	<tertiary>FTP</tertiary>
      </indexterm>
      
      <para>Det er tre mulige FTP installasjonsmoduser du kan velge:
	aktiv FTP, passiv FTP eller via en HTTP proxy.</para>

      <variablelist>
	<varlistentry>
	  <term>FTP Aktiv, <guimenuitem>Installasjon fra en FTP
	      server</guimenuitem></term>
	  
	  <listitem>
	    <para>Denne opsjonen vil gjøre at alle FTP-overføringer
	      bruker <quote>Aktiv</quote> modus. Dette vil ikke 
	      fungere gjennom brannmurer, men vil ofte fungere med
	      eldre FTP servere som ikke støtter passive modus. Hvis
	      oppkoblingen din henter med passive modus (standard), 
	      prøv aktiv!</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>FTP Passiv, <guimenuitem>Installasjon fra en FTP server
	      gjennom en brannmur</guimenuitem></term>
	  
	  <listitem>
	    <indexterm>
	      <primary>FTP</primary>
	      <secondary>Passiv modus</secondary>
	    </indexterm>

	    <para>Denne opsjonen instruerer FreeBSD til å bruke
	      <quote>Passiv</quote> modus for alle FTP operasjoner.
	      Dette muliggjør å passere gjennom en brannmur som ikke
	      aksepterer innkommende koblinger på vilkårlige port-
	      adresser.</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>
	
	<varlistentry>
	  <term>FTP via en HTTP proxy, <guimenuitem>Installasjon fra en FTP server
	      gjennom en HTTP proxy</guimenuitem></term>

	  <listitem>
	    <indexterm>
	      <primary>FTP</primary>
	      <secondary>via en HTTP proxy</secondary>
	    </indexterm>
	    
	    <para>denne opsjonen instruerer FreeBSD til å bruke
	      HTTP-protokollen (som en webleser) for å koble seg opp
	      til en proxy for alle FTP operasjoner. Proxy'en vil
	      oversette alt og sende det til FTP serveren.
	      Dette lar brukere å passere gjennom brannmurer som
	      ikke støtter FTP i det hele tatt, men støtter en
	      HTTP proxy. Du er nødt til å spesifisere proxy'en 
	      i tillegg til FTP serveren.</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>
      </variablelist>
          
      <para>For en proxy FTP server bør du vanligvis gi det samme navnet
	på serveren du vil ha som en del av brukernavnet etter et
	<quote>@</quote> tegn.  Proxy serveren deretter <quote>opptrer</quote>
	som den ekte serveren.  For eksempel, hvis du ville installere fra 
	<hostid role="fqdn">ftp.FreeBSD.org</hostid>, ved hjelp av proxy FTP
	server <hostid role="fqdn">foo.example.com</hostid>, som hører på port
	1024.</para>

      <para>I denne situasjonen går du til opsjonsmenyen og setter FTP brukernavn
	til <literal>ftp@ftp.FreeBSD.org</literal>, og passordet til din
	emailadresse. Som installasjonsmedium spesifiserer du FTP (eller 
	passiv FTP hvis proxy'en støtter det) og URL'en 
	<literal>ftp://foo.example.com:1234/pub/FreeBSD</literal>.</para>

      <para>Siden <filename>/pub/FreeBSD</filename> fra 
	<hostid role="fqdn">ftp.FreeBSD.org</hostid> er proxied under 
	<hostid role="fqdn">foo.example.com</hostid>, kan du installere 
	fra <emphasis>den</emphasis> maskinen (som vil hente filene 
	fra <hostid role="fqdn">ftp.FreeBSD.org</hostid> etterhvert som
	installasjonen trenger dem).</para>
    </note>
  </sect1>

  <sect1 id="install-final-warning">
    <title>Bekrefte Installasjon</title>

    <para>Installasjonen kan nå fortsette om ønskelig. Dette er også
      siste sjanse for å avbryte for å forhindre forandringer på
      harddisken.</para>

    <screen>                       User Confirmation Requested
 Last Chance! Are you SURE you want to continue the installation? 

 If you're running this on a disk with data you wish to save then WE
 STRONGLY ENCOURAGE YOU TO MAKE PROPER BACKUPS before proceeding! 

 We can take no responsibility for lost disk contents!  

                             [ Yes ]    No</screen>

    <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk 
      <keycap>Enter</keycap> for å fortsette.</para>

    <para>Installasjonstiden vil variere. Det kommer an på distribusjonen
      som er valgt, installasjonsmedium og hvor rask maskinen er.
      Det vil bli en serie av beskjeder som indikerer status.</para>

    <para>Installasjonen er ferdig når følgende beskjed blir
      vist:</para>

    <screen>                               Message 

Congratulations! You now have FreeBSD installed on your system. 

We will now move on to the final configuration questions. 
For any option you do not wish to configure, simply select No. 

If you wish to re-enter this utility after the system is up, you may
do so by typing: /stand/sysinstall .  

                                 [ OK ] 

                      [  Press enter to continue  ]</screen>

    <para>Trykk <keycap>Enter</keycap> for å fortsette med etterinstallasjons-
      konfigurering.</para>

    <para>Hvis du velger <guibutton>[ No ]</guibutton> og trykker 
      <keycap>Enter</keycap> så vil installasjonen avbrytes 
      og ingen forandringer vil bli gjort på ditt system. Følgende
      beskjed blir da vist:</para>

    <screen>                                Message
Installation complete with some errors.  You may wish to scroll
through the debugging messages on VTY1 with the scroll-lock feature. 
You can also choose "No" at the next prompt and go back into the
installation menus to try and retry whichever operations have failed. 

                                 [ OK ]</screen>

    <para>Denne beskjeden blir generert fordi ingenting ble 
      installert. Trykk <keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake til
      Hovedinstallasjonsmenyen.</para>
  </sect1>

  <sect1 id="install-post">
    <title>Etterinstallation</title>

    <para>Konfigurasjon av forskjellige opsjoner venter etter
      endt installasjon såfremt ingen feil oppstod. En opsjon kan 
      bli konfigurert ved å gå inn i konfigurasjonsopsjonene før
      bootingen av det nye FreeBSD-systemet eller etter installasjon
      ved å bruke <command>/stand/sysinstall</command> og velge 
      <guimenuitem>Configure</guimenuitem>.</para>

    <sect2 id="inst-network-dev">
      <title>Nettverkskonfigurering</title>

      <para>Hvis du konfigurerte PPP for en FTP installasjon før, vil ikke
	dette bildet bli vist, men kan konfigureres senere som forklart over.</para>

      <para>For detaljert informasjon om Local Area Networks og 
	konfigurasjon av FreeBSD som en gateway/ruter, se forklaringen 
	<ulink url="../ppp-primer/index.html">
	PPP - Pedantic PPP Primer</ulink>.</para>


      <screen>                      User Confirmation Requested 
   Would you like to configure any Ethernet or SLIP/PPP network devices?

                             [ Yes ]   No</screen>

      <para>For å konfigurere en nettverkskomponent, velg 
	<guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk <keycap>Enter</keycap>.
      Ellers, velg <guibutton>[ No ]</guibutton> for å fortsette.</para>

      <figure id="ed-config1">
	<title>Velge en Ethernet Komponent</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/ed0-conf" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Velg komponenten som skal konfigureres med piltastene og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>


      <screen>                      User Confirmation Requested 
       Do you want to try IPv6 configuration of the interface?

                              Yes   [ No ]</screen>

      <para>I dette private local area network var Internetprotokollen (IPv4)
	ok, <guibutton>[ No ]</guibutton> ble valgt med piltastene og
	<keycap>Enter</keycap> ble trykket.</para>

      <para>Hvis du vil prøve den nye Internetprotokollen (IPv6), velg
	<guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk <keycap>Enter</keycap>.
	Det vil ta et par sekunder å skanne for RA servere.</para>

      <screen>                             User Confirmation Requested 
        Do you want to try DHCP configuration of the interface?

                              Yes   [ No ]</screen>

      <para>Hvis DHCP (Dynamic Host Configuration Protocol) ikke er nødvendig,
	velg <guibutton>[ No ]</guibutton> med piltastene og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <para>Velger du <guibutton>[ Yes ]</guibutton> vil 
	<application>dhclient</application> kjøres,  og hvis det fungerte, vil den
	fylle inn konfigurasjonsinformasjon automatisk.  Referer til 
	<xref linkend="dhcp"> for mer informasjon.</para>

      <para>Følgende nettverkskonfigurasjonsbilde viser konfigurasjonen
	av Ethernetkomponenten for et system som vil fungere som en
	gatway for et lokalt nettverk (Local Area Network).</para>

      <figure id="ed-config2">
	<title>Sette Nettverkskonfigurasjon For ed0</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/ed0-conf2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Bruk <keycap>Tab</keycap> for å velge informasjonsfeltene og
	fyll inn korrekt informasjon:</para>

      <variablelist>
	<varlistentry>
	  <term>Host</term>

	  <listitem>
	    <para>Det kvalifiserte hostnavnet, dvs, k6-2.example.com i 
	      dette tilfellet.</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Domene</term>

	  <listitem>
	    <para>Navnet på domenet som maskinen din er i, 
	      dvs example.com i dette tilfellet.</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>IPv4 Gateway</term>

	  <listitem>
	    <para>IP-adressen til hosten som fremmer pakker til 
	      ikke-lokale destinasjoner. Fyll dette ut kun om maskinen 
	      er en node på nettverket. <emphasis>La dette feltet være 
	      blankt</emphasis> hvis maskinen er gateway'en til Internet 
	      for nettverket.
	  </listitem>
	</varlistentry>


	<varlistentry>
	  <term>Navnetjener</term>

	  <listitem>
	    <para>Ip-adressen til din lokale navnetjener (DNS). Det er 
	      ikke en lokal navnetjener på dette private nettverket så
	      IP-adressen for ISP'ens navnetjener (208.163.10.2) ble
	      brukt isteden.</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>IPv4-adresse</term>

	  <listitem>
	    <para>IP-adressen som ble brukt for denne komponenten var
	      192.168.0.1</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Nettmaske</term>

	  <listitem>
	    <para>Adresseblokken som ble brukt for dette lokale nettverket
	      er en Klasse C blokk (192.168.0.0 -
	      192.168.255.255).  Standard nettmaske for et Klasse C
	      nettverk. (255.255.255.0).</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Ekstra opsjoner til ifconfig</term>

	  <listitem>
	    <para>Noen komponentspesifikke opsjoner til <command>ifconfig</command>
	      du vil ha med. Det var ingen i dette tilfellet.</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

      </variablelist>

      <para>Bruk <keycap>Tab</keycap> for å velge &gui.ok;
	når du er ferdig og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>


      <screen>                      User Confirmation Requested 
        Would you like to Bring Up the ed0 interface right now?

                             [ Yes ]   No</screen>

      <para>Ved å velge <guibutton>[ Yes ]</guibutton> of trykke 
	<keycap>Enter</keycap> vil bringe maskinen opp på nettverket
	og være klar for bruk etter at installasjon er ferdig.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="gateway">
      <title>Konfigurering Av Gateway</title>

      <screen>                       User Confirmation Requested 
       Do you want this machine to function as a network gateway?

                              [ Yes ]    No</screen>

      <para>Hvis maskinen vil være en gateway for et lokalt nettverk
	samt å fremme pakker mellom andre maskiner, velg 
	<guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk <keycap>Enter</keycap>.
	Hvis maskinen er en node på nettverket, 
	velg <guibutton>[ No ]</guibutton> og trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å fortsette.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="inetd-services">
      <title>Konfigurere Internet-tjenester</title>

      <screen>                      User Confirmation Requested
Do you want to configure inetd and simple network services?

                               Yes   [ No ]</screen>

      <para>These services can be enabled after installation by editing
	<filename>/etc/inetd.conf</filename> with your favorite text editor.
	See <xref linkend="inetd-overview"> for more information.</para>
      <para>Disse tjenestene kan aktiveres etter installasjon ved å editere
	<filename>/etc/inetd.conf</filename> med din favoritteditor.
	Se <xref linkend="inetd-overview"> for mer informasjon.</para>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> hvis du ønsker
	å konfigurere disse tjenestene ved installasjon. En tilleggs-
	bekreftelse vil vises:</para>

      <screen>                      User Confirmation Requested
The Internet Super Server (inetd) allows a number of simple Internet
services to be enabled, including finger, ftp and telnetd.  Enabling
these services may increase risk of security problems by increasing
the exposure of your system.

With this in mind, do you wish to enable inetd?

                             [ Yes ]   No</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> for å fortsette.</para>

      <screen>                      User Confirmation Requested
inetd(8) relies on its configuration file, /etc/inetd.conf, to determine
which of its Internet services will be available.  The default FreeBSD
inetd.conf(5) leaves all services disabled by default, so they must be
specifically enabled in the configuration file before they will
function, even once inetd(8) is enabled.  Note that services for
IPv6 must be seperately enabled from IPv4 services.

Select [Yes] now to invoke an editor on /etc/inetd.conf, or [No] to
use the current settings.

                             [ Yes ]   No</screen>

      <para>Ved å velge <guibutton>[ Yes ]</guibutton> vil du få 
	anledning til å legge til tjenester ved å slette
	<literal>#</literal> tegnet på begynnelsen av en linje.</para>

      <figure id="inetd-edit">
	<title>Editere <filename>inetd.conf</filename></title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/edit-inetd-conf" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Etter å ha lagt til de ønskede tjenestene kan <keycap>Esc</keycap>
	trykkes for å vise en meny som lar deg lagre forandringer, samt gå ut
	av inetd konfigurasjonen.</para>

    </sect2>

    <sect2 id="ftpanon">
      <title>Anonym FTP</title>

      <screen>                      User Confirmation Requested
 Do you want to have anonymous FTP access to this machine? 

                              Yes    [ No ]</screen>

      <sect3 id="deny-anon">
	<title>Ikke Tillate Anonym FTP</title>
      
	<para>Ved å velge <guibutton>[ No ]</guibutton> (som er standard)
	  og trykke <keycap>Enter</keycap> kan fremdeles de brukerne som 
	  har kontoer med passord bruke FTP for å aksessere maskinen.</para>

      </sect3>

      <sect3 id="ftpallow">
	<title>Tillate Anonym FTP</title>

	<para>Alle kan aksessere maskinen din hvis du tillater 
	  anonyme FTP-koblinger. De sikkerhetsmessige implikasjonene bør
	  bli tatt i betraktning før aktivering av denne opsjonen.
	  For mer informasjon om sikkerhet, se <xref linkend="security">.</para>

	<para>For å tillate anonym FTP, bruk piltastene til å velge 
	  <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk <keycap>Enter</keycap>.
	  Følgende skjermbilde (eller liknende) vil vises:</para>

	<figure id="anon-ftp2">
	  <title>Standard Anonym FTP Konfigurasjon</title>

	  <mediaobject>
	    <imageobject>
	      <imagedata fileref="install/ftp-anon1" format="PNG">
	    </imageobject>
	  </mediaobject>
	</figure>

	<para>Ved å trykke <keycap>F1</keycap> får du frem hjelpen:</para>

	<screen>This screen allows you to configure the anonymous FTP user.

The following configuration values are editable:

UID:     The user ID you wish to assign to the anonymous FTP user.
         All files uploaded will be owned by this ID.

Group:   Which group you wish the anonymous FTP user to be in.

Comment: String describing this user in /etc/passwd


FTP Root Directory:

        Where files available for anonymous FTP will be kept.

Upload subdirectory:

        Where files uploaded by anonymous FTP users will go.</screen>

	<para>Ftp rotkatalogen finnes i <filename>/var</filename>
	  per standard.  Hvis du ikke har nok plass der for forventet
	  FTP trafikk, så kan <filename>/usr</filename> katalogen 
	  brukes ved å sette FTP rotkatalogen til 
	  <filename>/usr/ftp</filename>.</para>

	<para>Når du er fornøyd med verdiene, trykk 
	  <keycap>Enter</keycap> for å fortsette.</para>

	<screen>                          User Confirmation Requested 
         Create a welcome message file for anonymous FTP users?

                              [ Yes ]    No</screen>

	<para>Hvis du velger <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykker 
	  <keycap>Enter</keycap>, vil en editor starte og du kan editere
	  beskjeden etter eget ønske.</para>

	<figure id="anon-ftp4">
	  <title>Editere FTP Velkomstbeskjed</title>

	  <mediaobject>
	    <imageobject>
	      <imagedata fileref="install/ftp-anon2" format="PNG">
	    </imageobject>
	  </mediaobject>
	</figure>

	<para>Dette er en text editor kalt <command>ee</command>.  Bruk
	  instruksjonene for å forandre beskjeden. Du kan også forandre
	  beskjeden senere hvis du vil bruke din favoritteditor.
	  Merk deg filnavnet og hvor den ligger i bunnen av editorskjermen.</para>

	<para>Trykk <keycap>Esc</keycap> og en pop-up meny vil presentere deg
	  med <guimenuitem>a) leave editor</guimenuitem>.  Trykk 
	  <keycap>Enter</keycap> for å gå ut og fortsette.</para>
      </sect3>
    </sect2>

    <sect2 id="nfsconf">
      <title>Konfigurere Network File Services</title>

      <para>Network File Services (NFS) muliggjør deling av filer på 
	et nettverk. En maskin kan bli konfigurert som en server, en 
	klient eller begge deler. 
        Referer til <xref linkend="nfs"> for mer informasjon.</para>

      <sect3 id="nsf-server-options">
	<title>NFS Server</title>

	<screen>                       User Confirmation Requested
 Do you want to configure this machine as an NFS server? 

                              Yes    [ No ]</screen>

	<para>Hvis en Network File System server eller klient
	  ikke trengs, velg <guibutton>[ No ]</guibutton> og trykk 
	  <keycap>Enter</keycap>.</para>

	<para>Hvis du velger <guibutton>[ Yes ]</guibutton> vil en beskjed
	  komme opp som indikerer at <filename>exports</filename> filen må
	  lages.</para>

	<screen>                               Message
Operating as an NFS server means that you must first configure an
/etc/exports file to indicate which hosts are allowed certain kinds of
access to your local filesystems.
Press [Enter] now to invoke an editor on /etc/exports
                               [ OK ]</screen>

	<para>Trykk <keycap>Enter</keycap> for å fortsette.  En teksteditor vil 
	  starte og samtidig lage <filename>exports</filename> filen.
	  Du kan nå editere den.</para>

	<figure id="nfs-server-edit">
	  <title>Editere <filename>exports</filename></title>

	  <mediaobject>
	    <imageobject>
	      <imagedata fileref="install/nfs-server-edit" format="PNG">
	    </imageobject>
	  </mediaobject>
	</figure>

	<para>Bruk instruksjonene for å legge til eksporterte filsystemer
	  nå eller senere ved å bruke din favoritteditor. Merk deg
	  filnavnet og hvor den ligger i bunnen av editorbildet.</para>

	<para>Trykk <keycap>Esc</keycap> og en pop-up meny vil presentere deg
	  med <guimenuitem>a) leave editor</guimenuitem>.  Trykk 
	  <keycap>Enter</keycap> for å gå ut og fortsette.</para>
      </sect3>

      <sect3 id="nfs-client-options">
	<title>NFS Klient</title>

	<screen>                       User Confirmation Requested
 Do you want to configure this machine as an NFS client? 

                              Yes   [ No ]</screen>

	<para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> eller 
	  <guibutton>[ No ]</guibutton> med piltastene og 
	  trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      </sect3>
    </sect2>

    <sect2 id="securityprofile">
      <title>Sikkerhetsprofil</title>

      <para>En <quote>sikkerhetsprofil</quote> er et sett med
	konfigurasjonsopsjoner som prøver å oppnå nødvendig sikkerhet
	ved å aktivere eller deaktivere visse programmer og andre
	innstillinger. Jo hardere sikkerhetsprofil, jo færre programmer
	vil bli aktivert per standard. Dette er en av basisprinsippene
	for sikkerhet: aldri kjør noe du ikke trenger.</para>

      <para>Vennligst noter deg at sikkerhetsprofilen bare er en
	standard innstilling. Alle programmer kan bli aktivert eller 
	deaktivert etter du har installert FreeBSD ved å editere
	eller legge til nødvendige linjer til 
	<filename>/etc/rc.conf</filename>.  For mer informasjon, 
	vennligst se &man.rc.conf.5; manualsiden.</para>

      <para>Følgende tabell forklarer hva de forskjellige 
	sikkerhetsprofilene gjør. Kolonnene er valgene du har for en
	sikkerhetsprofil. Nedover vil du finne programmer eller instillinger
	som profilen aktiverer eller deaktiverer.</para>

      <table>
	<title>Mulige sikkerhetsprofiler</title>

	<tgroup cols=3>
	  <thead>
	    <row>
	      <entry></entry>

	      <entry>Ekstrem</entry>

	      <entry>Moderat</entry>
	    </row>
	  </thead>

	  <tbody>

	    <row>
	      <entry>&man.sendmail.8;</entry>

	      <entry>NEI</entry>

	      <entry>JA</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>&man.sshd.8;</entry>

	      <entry>NEI</entry>

	      <entry>JA</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>&man.portmap.8;</entry>

	      <entry>NEI</entry>

	      <entry>KANSKJE
		<footnote>
		  <para>Portmapper er aktivert hvis maskinen har blitt
		    konfigurert som en NFS klient eller server tidligere
		    i installasjonen.</para>
		</footnote>
	      </entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>NFS server</entry>

	      <entry>NEI</entry>

	      <entry>JA</entry>
	    </row>

	    <row>
	      <entry>&man.securelevel.8;</entry>

	      <entry>YES
		<footnote>
		  <para>Hvis du velger en sikkerhetsprofil som setter 
		    securelevel til <quote>Extreme</quote> eller
	 	    <quote>High</quote> må du være klar over 
	 	    implikasjonene dette innebærer. Vennligst les
		    &man.init.8; manualsiden og studer meningene
		    med securelevels ekstra nøye. Det sparer deg
		    for mye trøbbel senere!</para>
		</footnote>
	      </entry>

	      <entry>NO</entry>
	    </row>
	  </tbody>
	</tgroup>
      </table>

      <screen>                       User Confirmation Requested
 Do you want to select a default security profile for this host (select
 No for "medium" security)? 

                            [ Yes ]    No</screen>

      <para>Ved å velge <guibutton>[ No ]</guibutton> og trykke 
	<keycap>Enter</keycap> setter sikkerhetsprofilen til medium.</para>

      <para>Ved å velge <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykke 
	<keycap>Enter</keycap> kan du velge en annen 
	sikkerhetsprofil.</para>

      <figure id="security-profile">
	<title>Sikkerhetsprofilopsjoner</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/security" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Trykk <keycap>F1</keycap> for å se hjelpen.  Trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake til menyen.</para>

      <para>Bruk piltastene for å velge <guimenuitem>Medium</guimenuitem>
	om du ikke er sikker på at et annet nivå trengs.
	Med &gui.ok; valgt, trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <para>En bekreftelsesbeskjed vil komme opp. Det kommer an på hvilken 
	sikkerhetsinstilling du valgte. </para>

      <screen>                                 Message

Moderate security settings have been selected.

Sendmail and SSHd have been enabled, securelevels are
disabled, and NFS server setting have been left intact.
PLEASE NOTE that this still does not save you from having
to properly secure your system in other ways or exercise
due diligence in your administration, this simply picks
a standard set of out-of-box defaults to start with.

To change any of these settings later, edit /etc/rc.conf

                                  [OK]</screen>

      <screen>                                 Message

Extreme security settings have been selected.

Sendmail, SSHd, and NFS services have been disabled, and
securelevels have been enabled.
PLEASE NOTE that this still does not save you from having
to properly secure your system in other ways or exercise
due diligence in your administration, this simply picks
a more secure set of out-of-box defaults to start with.

To change any of these settings later, edit /etc/rc.conf

                                  [OK]</screen>

      <para>Trykk <keycap>Enter</keycap> for å fortsette med 
	etter-installasjonskonfigurasjon.</para>

      <warning>
	<para>Sikkerhestprofilen er ikke en sølvkule! Selv om du bruker
	  ekstreminstillingen trenger du å holde deg oppdatert på
	  sikkerhetsfronten ved å lese 
	  url="../handbook/eresources.html#ERESOURCES-MAIL">mailing
	  list</ulink>. Det er viktig å bruke gode passord og generelt
	  holde seg innforstått med sikkerhetspraksis. Sikkerhetsprofilen
	  setter bare ønskelig sikkerhet for bekvemmelighet ved installasjon.</para>
      </warning>

    </sect2>

    <sect2 id="console">
      <title>Systemets Konsollinstillinger</title>

      <para>Det er flere opsjoner tilgjengelig for å forandre på 
	systemkonsollet.</para>

      <screen>                      User Confirmation Requested 
       Would you like to customize your system console settings?

                              [ Yes ]  No</screen>

      <para>For å se og konfigurere opsjonene, velg 
	<guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="saver-options">
	<title>Systemets Konsollopsjoner</title>
	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/console-saver1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>En vanlig brukt opsjon er skjermspareren. Bruk piltastene til
	å velge <guimenuitem>Saver</guimenuitem> og trykk så 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="saver-select">
	<title>Skjermspareropsjoner</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/console-saver2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Velg ønsket skjermsparer ved hjelp av piltastene og deretter
	trykk <keycap>Enter</keycap>. Systemets konsollopsjon-meny vil
	vises igjen.</para>

      <para>Standard tidsintervall er 300 sekunder. For å forandre
	tidsintervallet, velg <guimenuitem>Saver</guimenuitem> igjen. 
	I Skjermspareropsjonsmenyen, velg <guimenuitem>Timeout</guimenuitem>
	ved hjelp av piltastene og trykk <keycap>Enter</keycap>. En pop-up
	meny vil komme opp:</para>

      <figure id="saver-timeout">
	<title>Screen Saver Timeout</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/console-saver3" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Etter du har forandre verdien, velg så &gui.ok;
	og trykk <keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake til Systemkonsoll-
	menyen.</para>

      <figure id="saver-exit">
	<title>System Console Configuration Exit</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/console-saver4" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Ved å velge <guimenuitem>Exit</guimenuitem> og trykke 
	<keycap>Enter</keycap> vil etterinstallasjonen fortsette.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="timezone">
      <title>Sette Tidssone</title>

      <para>Sett tidssonen for maskinen din. Dette vil gjøre at 
	maskinen kan automatisk rette seg etter regionale tidsforandringer
	samt gjøre andre tidsrelaterte funksjoner riktig.</para>

      <para>Eksempelet brukt er for en maskin som står i den østre tidssonen av
	USA. Ditt valg vil variere utifra din geografiske beliggenhet.</para>

      <screen>                      User Confirmation Requested 
          Would you like to set this machine's time zone now?

                            [ Yes ]   No</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å sette tidssone.</para>

      <screen>                       User Confirmation Requested
 Is this machine's CMOS clock set to UTC? If it is set to local time
 or you don't know, please choose NO here! 

                              Yes   [ No ]</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> 
	eller <guibutton>[ No ]</guibutton> ifølge hvordan maskinens
	klokke er konfigurert og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="set-timezone-region">
	<title>Velg Din Region</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/timezone1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Regionen du er i kan velges ved å bruke piltastene og så
	trykke <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="set-timezone-country">
	<title>Velg Land</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/timezone2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Velg landet du er i ved hjelp av piltastene og trykk
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="set-timezone-locality">
	<title>Velg Tidssone</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/timezone3" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Tidssonen blir valgt ved å bruke piltastene og trykke
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <screen>                            Confirmation 
            Does the abbreviation 'EDT' look reasonable?

                            [ Yes ]   No</screen>

      <para>Bekreft om dette er korrekt. 
	Hvis det ser bra ut, trykk <keycap>Enter</keycap> for å
	fortsette med etterinstallasjonen.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="linuxcomp">
      <title>Linux Kompabilitet</title>

      <screen>                      User Confirmation Requested 
          Would you like to enable Linux binary compatibility?

                            [ Yes ]   No</screen>

      <para>Selecting <guibutton>[ Yes ]</guibutton> and pressing
	<keycap>Enter</keycap> will allow
	running Linux software on FreeBSD.  The install will proceed to add
	the appropriate packages for Linux compatibility.</para>

      <para>Ved å velge <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykke 
	<keycap>Enter</keycap> gjør at FreeBSD kan kjøre Linux-software.
	Installasjonen vil da legge til de riktige pakkene for Linuxkompabilitet.</para>

      <para>Hvis du installerer via FTP, må maskinen være koblet opp på 
	Internet. En ftp server vil avogtil ikke ha alle distribusjonene
	slik som Linux binærkompabilitet. Dette kan installeres senere om 
	nødvendig.</para>

    </sect2>

    <sect2 id="mouse">
      <title>Musinnstillinger</title>

      <para>Denne opsjonen kan tillate deg å klippe ut/lime inn tekst i 
	konsollet og brukerprogrammer med en 3-knappers mus. Hvis du bruker
	en 2-knappers mus, referer til manualsiden &man.moused.8; etter 
	installasjonen for detaljer om emulering av 3-knapper. Dette eksempelet
	forklarer en vanlig muskonfigurasjon (ikke USB):.</para>

      <screen>                      User Confirmation Requested 
         Does this system have a USB mouse attached to it?

                              Yes   [ No ]</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> for en vanlig mus, eller
	<guibutton>[ No ]</guibutton> for en USB mus og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="mouse-protocol">
	<title>Velg Musprotokolltype</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mouse1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Bruk piltastene for å velge <guimenuitem>Type</guimenuitem> og
	trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="set-mouse-protocol">
	<title>Sett Musprotokoll</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mouse2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Musen brukt i dette eksempelet er en PS/w type, så standard 
	<guimenuitem>Auto</guimenuitem> var riktig. For å forandre protokoll,
	bruk piltastene for å velge en annen opsjon. Sørg for at &gui.ok; er valgt
	og trykk <keycap>Enter</keycap> for å gå ut av denne menyen.</para>

      <figure id="config-mouse-port">
	<title>Konfigurere Musport</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mouse3" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Bruk piltastene for å velge <guimenuitem>Port</guimenuitem> og
	trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="set-mouse-port">
	<title>Sette Musporten</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mouse4" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Dette systemet hadde en PS/2 mus, så standard 
	<guimenuitem>PS/2</guimenuitem> var riktig.  For å forandre porten,
	bruk piltastene og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="test-daemon">
	<title>Aktiver Mus Daemon'en</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mouse5" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Til sist er musdaemon'en aktivert og testet.</para>

      <figure id="test-mouse-daemon">
	<title>Test Musdaemon'en</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mouse6" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Muskursoren flyttet seg rundt på skjermen, så musdaemon'en kjører.</para>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> for å gå tilbake til forrige meny,
	velg <guimenuitem>Exit</guimenuitem> med piltastene
	og trykk <keycap>Enter</keycap> for å fortsette med 
	etterinstallasjonen.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="x-server">
      <title>Konfigurere X-Server</title>

      <para>For å kunne bruke et grafisk brukermiljø slik som 
	<application>KDE</application>, <application>GNOME</application>,
	eller andre, må X serveren være konfigurert.</para>

      <note>
	<para>For å kunne kjøre XFree86 som en vanlig bruker trenger du å
	  installere <application>wrapper</application>.  Dette kan bli
	  lagt til fra Package Selection menyen.</para>
      </note>

      <para>For å se om ditt grafikkort er støttet, sjekk 
	<ulink url="http://www.xfree86.org/">XFree86</ulink> websiden.</para>

      <screen>                      User Confirmation Requested 
        Would you like to configure your X server at this time?

                            [ Yes ]   No</screen>

      <warning>
	<para>Det er nødvendig å vite dine monitorspesifikasjoner og
	  grafikkortinformasjon. Utstyret kan skades hvis innstillinger
	  er ukorrekte. Hvis du ikke har denne informasjonen, velg 
	  <guibutton>[ No ]</guibutton> og konfigurer X etter 
	  installasjonen når du har informasjonen. Du kan bruke 
	  <command>/stand/sysinstall</command>, velg 
	  <guimenuitem>Configure</guimenuitem> og så 
	  <guimenuitem>XFree86</guimenuitem> for å gjøre dette.
	</para>
      </warning>

      <para>Hvis du har grafikkort og monitorinformasjon, velg 
	<guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk <keycap>Enter</keycap>
	for å fortsette konfigureringen av X serveren.</para>

      <figure id="xserver2">
	<title>Velg Konfigurasjonsmetode Menyen</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/xf86setup" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Det er flere måter å konfigurere X serveren på. Bruk
	piltastene til å velge en av metodene og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>. Husk å les alle instruksjoner nøye.</para>

      <para><application>xf86cfg</application> og 
	<application>xf86cfg -textmode</application> kan gjøre
	skjermen svart og ta et par sekunder for å starte. Vær tålmodig.</para>

      <para>Følgende bilde vil illustrere bruken av 
	<application>xf86config</application> konfigurasjonsverktøyet. 
	Konfigurasjonsvalgene du gjør vil avhenge av hva slags hardware du
	har i systemet, så dine valg vil antakeligvis være annerledes enn de
	som er vist</para>

      <screen>                                Message
 You have configured and been running the mouse daemon. 
 Choose "/dev/sysmouse" as the mouse port and "SysMouse" or
 "MouseSystems" as the mouse protocol in the X configuration utility. 

                                 [ OK ]

                      [ Press enter to continue ]</screen>

      <para>Dette indikerer at musdaemon'en du konfigurerte før har blitt funnet.
	Trykk <keycap>Enter</keycap> for å fortsette.</para>

      <para>Når du starter <application>xf86config</application> Vil du få en 
	liten introduksjon.</para>

      <screen>This program will create a basic XF86Config file, based on menu selections you
make.

The XF86Config file usually resides in /usr/X11R6/etc/X11 or /etc/X11. A sample
XF86Config file is supplied with XFree86; it is configured for a standard
VGA card and monitor with 640x480 resolution. This program will ask for a
pathname when it is ready to write the file.

You can either take the sample XF86Config as a base and edit it for your
configuration, or let this program produce a base XF86Config file for your
configuration and fine-tune it.

Before continuing with this program, make sure you know what video card
you have, and preferably also the chipset it uses and the amount of video
memory on your video card. SuperProbe may be able to help with this.

Press enter to continue, or ctrl-c to abort.</screen>

      <para>Ved å trykke <keycap>Enter</keycap> vil du starte mus-
	konfigurasjonen. Husk på å følge instruksene og bruk 
	<quote>Mouse Systems</quote> som musprotokoll og 
	<devicename>/dev/sysmouse</devicename> som musport selv om 
	bruken av en PS/2 mus er vist som en illustrasjon.</para>

      <screen>First specify a mouse protocol type. Choose one from the following list:

 1.  Microsoft compatible (2-button protocol)
 2.  Mouse Systems (3-button protocol)
 3.  Bus Mouse
 4.  PS/2 Mouse
 5.  Logitech Mouse (serial, old type, Logitech protocol)
 6.  Logitech MouseMan (Microsoft compatible)
 7.  MM Series
 8.  MM HitTablet
 9.  Microsoft IntelliMouse

If you have a two-button mouse, it is most likely of type 1, and if you have
a three-button mouse, it can probably support both protocol 1 and 2. There are
two main varieties of the latter type: mice with a switch to select the
protocol, and mice that default to 1 and require a button to be held at
boot-time to select protocol 2. Some mice can be convinced to do 2 by sending
a special sequence to the serial port (see the ClearDTR/ClearRTS options).

Enter a protocol number: 2

You have selected a Mouse Systems protocol mouse. If your mouse is normally
in Microsoft-compatible mode, enabling the ClearDTR and ClearRTS options
may cause it to switch to Mouse Systems mode when the server starts.

Please answer the following question with either 'y' or 'n'.
Do you want to enable ClearDTR and ClearRTS? n

You have selected a three-button mouse protocol. It is recommended that you
do not enable Emulate3Buttons, unless the third button doesn't work.

Please answer the following question with either 'y' or 'n'.
Do you want to enable Emulate3Buttons? y

Now give the full device name that the mouse is connected to, for example
/dev/tty00. Just pressing enter will use the default, /dev/mouse.

Mouse device: /dev/sysmouse</screen>

      <para>Keyboard er den neste tingen som skal konfigureres. En standard
	101-tasters modell er vist for illustrering. Hvilket som helst navn
	kan bli brukt for varianten eller bare trykk <keycap>Enter</keycap> for
	å bekrefte standard verdi.</para>

      <screen>Please select one of the following keyboard types that is the better
description of your keyboard. If nothing really matches,
choose 1 (Generic 101-key PC)

  1  Generic 101-key PC                                
  2  Generic 102-key (Intl) PC                         
  3  Generic 104-key PC                                
  4  Generic 105-key (Intl) PC                         
  5  Dell 101-key PC                                   
  6  Everex STEPnote                                   
  7  Keytronic FlexPro                                 
  8  Microsoft Natural                                 
  9  Northgate OmniKey 101                             
 10  Winbook Model XP5                                 
 11  Japanese 106-key                                  
 12  PC-98xx Series                                    
 13  Brazilian ABNT2                                   
 14  HP Internet                                       
 15  Logitech iTouch                                   
 16  Logitech Cordless Desktop Pro                     
 17  Logitech Internet Keyboard                        
 18  Logitech Internet Navigator Keyboard              
 19  Compaq Internet                                   
 20  Microsoft Natural Pro                             
 21  Genius Comfy KB-16M                               
 22  IBM Rapid Access                                  
 23  IBM Rapid Access II                               
 24  Chicony Internet Keyboard                         
 25  Dell Internet Keyboard                            

Enter a number to choose the keyboard.

1


Please select the layout corresponding to your keyboard


  1  U.S. English                                      
  2  U.S. English w/ ISO9995-3                         
  3  U.S. English w/ deadkeys                          
  4  Albanian                                          
  5  Arabic                                            
  6  Armenian                                          
  7  Azerbaidjani                                      
  8  Belarusian                                        
  9  Belgian                                           
 10  Bengali                                           
 11  Brazilian                                         
 12  Bulgarian                                         
 13  Burmese                                           
 14  Canadian                                          
 15  Croatian                                          
 16  Czech                                             
 17  Czech (qwerty)                                    
 18  Danish                                            

Enter a number to choose the country.
Press enter for the next page

1


Please enter a variant name for 'us' layout. Or just press enter
for default variant

us


Please answer the following question with either 'y' or 'n'.
Do you want to select additional XKB options (group switcher,
group indicator, etc.)? n</screen>

      <para>Neste steg er konfigurasjonen for monitoren. Aldri overdriv
	hva monitoren din er i stand til. Den kan bli skadet. Hvis du er 
	i tvil, gjør konfigureringen etter du har fått tak i informasjonen.</para>

      <screen>Now we want to set the specifications of the monitor. The two critical
parameters are the vertical refresh rate, which is the rate at which the
whole screen is refreshed, and most importantly the horizontal sync rate,
which is the rate at which scanlines are displayed.

The valid range for horizontal sync and vertical sync should be documented
in the manual of your monitor. If in doubt, check the monitor database
/usr/X11R6/lib/X11/doc/Monitors to see if your monitor is there.

Press enter to continue, or ctrl-c to abort.



You must indicate the horizontal sync range of your monitor. You can either
select one of the predefined ranges below that correspond to industry-
standard monitor types, or give a specific range.

It is VERY IMPORTANT that you do not specify a monitor type with a horizontal
sync range that is beyond the capabilities of your monitor. If in doubt,
choose a conservative setting.

    hsync in kHz; monitor type with characteristic modes
 1  31.5; Standard VGA, 640x480 @ 60 Hz
 2  31.5 - 35.1; Super VGA, 800x600 @ 56 Hz
 3  31.5, 35.5; 8514 Compatible, 1024x768 @ 87 Hz interlaced (no 800x600)
 4  31.5, 35.15, 35.5; Super VGA, 1024x768 @ 87 Hz interlaced, 800x600 @ 56 Hz
 5  31.5 - 37.9; Extended Super VGA, 800x600 @ 60 Hz, 640x480 @ 72 Hz
 6  31.5 - 48.5; Non-Interlaced SVGA, 1024x768 @ 60 Hz, 800x600 @ 72 Hz
 7  31.5 - 57.0; High Frequency SVGA, 1024x768 @ 70 Hz
 8  31.5 - 64.3; Monitor that can do 1280x1024 @ 60 Hz
 9  31.5 - 79.0; Monitor that can do 1280x1024 @ 74 Hz
10  31.5 - 82.0; Monitor that can do 1280x1024 @ 76 Hz
11  Enter your own horizontal sync range

Enter your choice (1-11): 6

You must indicate the vertical sync range of your monitor. You can either
select one of the predefined ranges below that correspond to industry-
standard monitor types, or give a specific range. For interlaced modes,
the number that counts is the high one (e.g. 87 Hz rather than 43 Hz).

 1  50-70
 2  50-90
 3  50-100
 4  40-150
 5  Enter your own vertical sync range

Enter your choice: 2

You must now enter a few identification/description strings, namely an
identifier, a vendor name, and a model name. Just pressing enter will fill
in default names.

The strings are free-form, spaces are allowed.
Enter an identifier for your monitor definition: Hitachi</screen>

      <para>Neste er å velge et grafikkort fra en liste. Hvis du 
	passerer kortet ditt i listen, fortsett å trykke 
	<keycap>Enter</keycap> og listen vil gjenta. Bare et lite
	utvalg fra denne listen er vist.</para>

      <screen>Now we must configure video card specific settings. At this point you can
choose to make a selection out of a database of video card definitions.
Because there can be variation in Ramdacs and clock generators even
between cards of the same model, it is not sensible to blindly copy
the settings (e.g. a Device section). For this reason, after you make a
selection, you will still be asked about the components of the card, with
the settings from the chosen database entry presented as a strong hint.

The database entries include information about the chipset, what driver to
run, the Ramdac and ClockChip, and comments that will be included in the
Device section. However, a lot of definitions only hint about what driver
to run (based on the chipset the card uses) and are untested.

If you can't find your card in the database, there's nothing to worry about.
You should only choose a database entry that is exactly the same model as
your card; choosing one that looks similar is just a bad idea (e.g. a
GemStone Snail 64 may be as different from a GemStone Snail 64+ in terms of
hardware as can be).

Do you want to look at the card database? y



288  Matrox Millennium G200 8MB                        mgag200
289  Matrox Millennium G200 SD 16MB                    mgag200
290  Matrox Millennium G200 SD 4MB                     mgag200
291  Matrox Millennium G200 SD 8MB                     mgag200
292  Matrox Millennium G400                            mgag400
293  Matrox Millennium II 16MB                         mga2164w
294  Matrox Millennium II 4MB                          mga2164w
295  Matrox Millennium II 8MB                          mga2164w
296  Matrox Mystique                                   mga1064sg
297  Matrox Mystique G200 16MB                         mgag200
298  Matrox Mystique G200 4MB                          mgag200
299  Matrox Mystique G200 8MB                          mgag200
300  Matrox Productiva G100 4MB                        mgag100
301  Matrox Productiva G100 8MB                        mgag100
302  MediaGX                                           mediagx
303  MediaVision Proaxcel 128                          ET6000
304  Mirage Z-128                                      ET6000
305  Miro CRYSTAL VRX                                  Verite 1000

Enter a number to choose the corresponding card definition.
Press enter for the next page, q to continue configuration.

288

Your selected card definition:

Identifier: Matrox Millennium G200 8MB
Chipset:    mgag200
Driver:     mga
Do NOT probe clocks or use any Clocks line.

Press enter to continue, or ctrl-c to abort.



Now you must give information about your video card. This will be used for
the "Device" section of your video card in XF86Config.

You must indicate how much video memory you have. It is probably a good
idea to use the same approximate amount as that detected by the server you
intend to use. If you encounter problems that are due to the used server
not supporting the amount memory you have (e.g. ATI Mach64 is limited to
1024K with the SVGA server), specify the maximum amount supported by the
server.

How much video memory do you have on your video card:

 1  256K
 2  512K
 3  1024K
 4  2048K
 5  4096K
 6  Other

Enter your choice: 6

Amount of video memory in Kbytes: 8192

You must now enter a few identification/description strings, namely an
identifier, a vendor name, and a model name. Just pressing enter will fill
in default names (possibly from a card definition).

Your card definition is Matrox Millennium G200 8MB.

The strings are free-form, spaces are allowed.
Enter an identifier for your video card definition:</screen>

      <para>Neste er videomoduser som settes for ønsket resolusjon.
	De vanlige brukbare er 640x480, 800x600, og 1024x768
	men de er en funksjon av hva grafikkortet kan gjøre, monitorstørrelse
	og øyekomfort. Når du velger en fargedybde (color depth), velg 
	den høyeste modusen ditt kort støtter.</para>

      <screen>For each depth, a list of modes (resolutions) is defined. The default
resolution that the server will start-up with will be the first listed
mode that can be supported by the monitor and card.
Currently it is set to:

"640x480" "800x600" "1024x768" "1280x1024" for 8-bit
"640x480" "800x600" "1024x768" "1280x1024" for 16-bit
"640x480" "800x600" "1024x768" "1280x1024" for 24-bit

Modes that cannot be supported due to monitor or clock constraints will
be automatically skipped by the server.

 1  Change the modes for 8-bit (256 colors)
 2  Change the modes for 16-bit (32K/64K colors)
 3  Change the modes for 24-bit (24-bit color)
 4  The modes are OK, continue.

Enter your choice: 2

Select modes from the following list:

 1  "640x400"
 2  "640x480"
 3  "800x600"
 4  "1024x768"
 5  "1280x1024"
 6  "320x200"
 7  "320x240"
 8  "400x300"
 9  "1152x864"
 a  "1600x1200"
 b  "1800x1400"
 c  "512x384"

Please type the digits corresponding to the modes that you want to select.
For example, 432 selects "1024x768" "800x600" "640x480", with a
default mode of 1024x768.

Which modes? 432

You can have a virtual screen (desktop), which is screen area that is larger
than the physical screen and which is panned by moving the mouse to the edge
of the screen. If you don't want virtual desktop at a certain resolution,
you cannot have modes listed that are larger. Each color depth can have a
differently-sized virtual screen

Please answer the following question with either 'y' or 'n'.
Do you want a virtual screen that is larger than the physical screen? n



For each depth, a list of modes (resolutions) is defined. The default
resolution that the server will start-up with will be the first listed
mode that can be supported by the monitor and card.
Currently it is set to:

"640x480" "800x600" "1024x768" "1280x1024" for 8-bit
"1024x768" "800x600" "640x480" for 16-bit
"640x480" "800x600" "1024x768" "1280x1024" for 24-bit

Modes that cannot be supported due to monitor or clock constraints will
be automatically skipped by the server.

 1  Change the modes for 8-bit (256 colors)
 2  Change the modes for 16-bit (32K/64K colors)
 3  Change the modes for 24-bit (24-bit color)
 4  The modes are OK, continue.

Enter your choice: 4



Please specify which color depth you want to use by default:

  1  1 bit (monochrome)                                
  2  4 bits (16 colors)                                
  3  8 bits (256 colors)                               
  4  16 bits (65536 colors)                            
  5  24 bits (16 million colors)                       

Enter a number to choose the default depth.

4</screen>

      <para>Til slutt trenger konfigurasjonen å bli lagret. Sørg for å 
	skrive <filename>/etc/XF86Config</filename> som navn på filen 
	konfigurasjonen lagres til.</para>

      <screen>I am going to write the XF86Config file now. Make sure you don't accidently
overwrite a previously configured one.

Shall I write it to /etc/X11/XF86Config? n

Please answer the following question with either a 'y' or 'n'.
Shall I write it to the default location, /usr/X11R6/etc/X11/XF86Config? n

Do you want it written to the current directory as 'XF86Config'? n

Please give a filename to write to: /etc/XF86Config</screen>

      <para>Hvis konfigurasjonen feiler så kan du prøve igjen ved å velge
	<guimenuitem>[ Yes ]</guimenuitem> når følgende beskjed 
	kommer opp:</para>

      <screen>          User Confirmation Requested
The XFree86 configuration process seems to have
failed.  Would you like to try again?

             [ Yes ]         No</screen>

      <para>If you have trouble configuring XFree86, select
	<guimenuitem>[ No ]</guimenuitem> and press <keycap>Enter</keycap>
	and continue with the installation process.  After installation
	you can use <command>xf86cfg -textmode</command> or
	<command>xf86config</command> to access the command line
	configuration utilities as <username>root</username>.  There is
	an additional method for configuring XFree86 described in
	<xref linkend="x11">.   If you choose not to configure
	XFree86 at this time the next menu will be for package
	selection.</para>

      <para>Hvis du har trøbbel med å konfigurere XFree86, velg 
	<guimenuitem>[ No ]</guimenuitem>, trykk <keycap>Enter</keycap>
	og fortsett med installasjonsprosessen.  Etter installasjonen
	kan du bruke <command>xf86cfg -textmode</command> eller 
	<command>xf86config</command> for å aksessere kommandolinje-
	konfigurasjonsverktøyene som <username>root</username>.  Det
	er enda en metode å konfigurere XFree86 beskrevet i 
	<xref linkend="x11">. Hvis du velger å ikke konfigurere XFree86
	nå, vil den neste menyen bli for pakkevelging.</para>

      <para>Standard innstilling for å drepe serveren er tastesekvensen 
	<keycombo action='simul'>
	<keycap>Ctrl</keycap><keycap>Alt</keycap>
	<keycap>Backspace</keycap></keycombo>. Dette kan gjøres hvis
	noe er galt med serverinnstillingene eller for å begrense
	hardwareskader.</para>

      <para>The default setting that allows video mode switching will
	permit changing of the mode while running X with the hotkey
	sequence
	<keycombo action='simul'>
	  <keycap>Ctrl</keycap><keycap>Alt</keycap><keycap>+</keycap>
	</keycombo> or
	<keycombo action='simul'>
	  <keycap>Ctrl</keycap><keycap>Alt</keycap><keycap>-</keycap>
	</keycombo>.   
      </para>

      <para>Tastekombinasjonen som lar deg forandre videomodus vil
	også la deg forandre modus mens X kjører: 
	<keycombo action='simul'>
	  <keycap>Ctrl</keycap><keycap>Alt</keycap><keycap>+</keycap>
	</keycombo> eller
	<keycombo action='simul'>
	  <keycap>Ctrl</keycap><keycap>Alt</keycap><keycap>-</keycap>
	</keycombo>.   
      </para>

      <para>Etter installasjon så kan displayet justeres for høyde, bredde
	eller sentrering ved å bruke <applcation>xvidtune</application>
	etter at du har Xfree86 kjørende med 
	<application>xvidtune</application>.</para>

      <para>Det er advarsler om at uvettig bruk kan skade ditt utstyr. 
	Følg advarselen. Hvis du er i tvil, ikke gjør det. Bruk monitorkontrollene
	isteden for å justere displayet for X Windows. Det kan være noen
	forskjeller i displayet når du svitsjer tilbake til tekstmodus, men det 
	er bedre enn å ødelegge utstyr.</para>

      <para>Les &man.xvidtune.1; manualsiden før du justerer noe.</para>

      <para>Etterfulgt av en godkjent XFree86-konfigurasjon vil den gå videre
	til et valg om hvilken desktop du ønsker å bruke.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="default-desktop">
      <title>Velge En Standard X Desktop</title>

      <para>Det fins mange forskjellige window managers. De går fra å være
	svært basiske miljøer til fulle desktopmiljøer med et svært sortement
	av software. Noen trenger bare minimal diskplass og lite minne, mens 
	andre som har flere muligheter trenger mye mer. Den beste måten å
	finne ut av hvilken som passer best for deg er å prøve et par. 
	Mange finnes i portskolleksjonen eller som pakker og kan bli
	lagt til etter installasjon. </para>

      <para>Du kan velge en av de populære desktopene som installeres og
	konfigureres som standard desktop. Dette vil gi deg muligheten til
	å starte det rett etter installasjon.</para>

      <figure id="x-desktop">
	<title>Velge Standard Desktop</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/desktop" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Bruk piltastene for å velge en desktop og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>. Installasjonen av valgt desktop vil 
	begynne.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="packages">
    <title>Installere Pakker</title>

      <para>Pakker er forhåndskompilerte binærfiler og er en enkel måte 
	å installere software på.</para>

      <para>Installasjonen av en pakke er vist for å illustrere. Flere 
	pakker kan også bli lagt til nå hvis ønskelig. Etter installasjon 
	så kan <command>/stand/sysinstall</command> brukes for å legge til
	flere pakker.</para>

      <screen>                     User Confirmation Requested
 The FreeBSD package collection is a collection of hundreds of
 ready-to-run applications, from text editors to games to WEB servers
 and more. Would you like to browse the collection now? 

                            [ Yes ]   No</screen>

      <para>Ved å velge <guimenuitem>[ Yes ]</guimenuitem> og trykke 
	<keycap>Enter</keycap> vil du bli presentert med 
	Pakkevelgingsbildet:</para>

      <figure id="package-category">
	<title>Velg Pakkekategori</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/pkg-cat" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Alle pakker vil bli vist om 
	<guimenuitem>All</guimenuitem> er valgt eller så kan du velge
	en bestemt kategori. Uthev ditt valg med piltastene og trykk 
	<keycap>Enter</keycap>.</para>

      <note>
	<para>Dette er en god tid å installere 
	  <application>wrapper</application> på slik at du kan 
	  kjøre XFree86 som vanlig bruker.</para>
      </note>

      <para>En meny vil vise alle pakkene tilgjengelige for det valget som 
	ble gjort: </para>

      <figure id="package-select">
	<title>Velg Pakker</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/pkg-sel" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para><application>Bash</application> shellet er valgt.
	Velg så mange som du vil ha ved å utheve pakkene og deretter trykke 
	<keycap>Mellomromstasten</keycap>. En kort forklaring på hver pakke vil
	dukke opp i bunnen av venstre hjørne på skjermen.</para>

      <para>Ved å trykke <keycap>Tab</keycap> vil du gå mellom sist valgte
	pakke, &gui.ok;, og &gui.cancel;.</para>

      <para>Når du er ferdig med å markere pakkene du vil installere, trykk 
	<keycap>Tab</keycap> en gang for å gå ned til &gui.ok; og trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake til Package Selection menyen.</para>

      <para>Venstre og høyre piltaste vil også la deg hoppe mellom &gui.ok;
	og &gui.cancel;.  Denne metoden kan også brukes til å velge &gui.ok; og
	trykke <keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake til Package Selection
	menyen.</para>

      <figure id="package-install">
	<title>Installere Pakker</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/pkg-install" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Bruk piltastene for å velge <guibutton>[ Install ]</guibutton>
	og trykk <keycap>Enter</keycap>.  Du trenger så å bekrefte at
	du vil installere pakkene:</para>

      <figure id="package-install-confirm">
	<title>Bekrefte Pakkeinstallasjon</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/pkg-confirm" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Ved å velge &gui.ok; og trykke <keycap>Enter</keycap> vil
	starte pakkeinstallasjonen. Installasjonsbeskjeder vil dukke opp
	til installasjonen er komplett. Noter feilmeldinger hvis det er 
	noen.</para>

      <para>Den siste konfigurasjonen fortsetter etter at du er ferdig.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="addusers">
      <title>Legge til Brukere/Grupper</title>

      <para>Du bør legge til iallefall en bruker ved installasjon slik at 
	du kan bruke systemet uten å være innlogget som 
	<username>root</username>.  Rotpartisjonen er generelt veldig liten
	og det å kjære applikasjoner som <username>root</username> kan 
	fort fylle den opp. En større fare finner du under:</para>

      <screen>                     User Confirmation Requested
 Would you like to add any initial user accounts to the system? Adding
 at least one account for yourself at this stage is suggested since
 working as the "root" user is dangerous (it is easy to do things which
 adversely affect the entire system). 

                            [ Yes ]   No</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å fortsette med å legge til en bruker.</para>

      <figure id="add-user2">
	<title>Velge Legg til Bruker</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/adduser1" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Velg <guimenuitem>Add User</guimenuitem> med piltastene 
	og trykk <keycap>Enter</keycap>.</para>

      <figure id="add-user3">
	<title>Legg til Bruker Informasjon</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/adduser2" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Forklaringer vil dukke opp i den nedre del av 
	skjermen. Ting kan bli valgt med <keycap>Tab</keycap> for
	å assistere med å skrive inn nødvendig informasjon:</para>

      <variablelist>
	<varlistentry>
	  <term>Login ID</term>

	  <listitem>
	    <para>Login-navnet til den nye brukeren (kreves)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>UID</term>
	
	  <listitem>
	    <para>Nummerisk ID for brukeren (blank for
	      autoamtisk valg)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Gruppe</term>

	  <listitem>
	    <para>Login gruppenavn for denne brukeren (blank for
	      automatisk valg)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Passord</term>

	  <listitem>
	    <para>Passordet for brukeren (vær forsiktig
	     når du skriver i dette feltet!)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Fullt Navn</term>

	  <listitem>
	    <para>Brukerens fulle navn (kommentar)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Medlemsgrupper</term>

	  <listitem>
	    <para>Gruppene denne brukeren tilhører (f.eks har
	     tilganger til)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Hjemmekatalog</term>

	  <listitem>
	    <para>Brukerens hjemmekatalog (blank for
	      standard)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>

	<varlistentry>
	  <term>Login shell</term>
	  <listitem>
	    <para>Brukerens Login shell (blank for
	      standard). (<filename>/bin/sh</filename>)</para>
	  </listitem>
	</varlistentry>
      </variablelist>

      <para>Login shellet ble forandret fra <filename>/bin/sh</filename> til 
	<filename>/usr/local/bin/bash</filename> for å bruke 
	<application>bash</application> shell som ble installert som
	pakke. Ikke prøv å bruke et shell som ikke eksisterer for da får du
	ikke logget inn.</para>

      <para>Brukeren ble også lagt til gruppen <groupname>wheel</groupname> for
	å kunne ha muligheten til å bli en superbruker med <username>root</username>
	privilegier.</para>

      <para>Når du er fornøyd, trykk &gui.ok; og 
	User and Group Management menyen vil komme opp igjen:</para>

      <figure id="add-user4">
	<title>Gå ut av User and Group Management</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/adduser3" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>Grupper kan også bli lagt til nå hvis nødvendig. 
	Ellers så kan dette bli aksessert ved å bruke 
	<filename>/stand/sysinstall</filename> etter at installasjonen
	er ferdig.</para>

      <para>Når du er ferdig med å legge til brukere, velg 
	<guimenuitem>Exit</guimenuitem> med piltastene og trykk 
	<keycap>Enter</keycap> for å fortsette installasjonen.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="rootpass">
      <title>Sett <username>root</username> Passord</title>

      <screen>                        Message
 Now you must set the system manager's password.  
 This is the password you'll use to log in as "root". 

                         [ OK ] 

               [ Press enter to continue ]</screen>

      <para>Trykk <keycap>Enter</keycap> for å sette <username>root</username>
	passordet.</para>

      <para>Du må skrive passordet to ganger riktig. Enten husk passordet, eller
	skriv det ned et sted så du ikke glemmer det.</para>

      <screen>Changing local password for root. 
 New password : 
 Retype new password :</screen>

      <para>Installasjonen vil fortsette etter at passordet er
	korrekt skrevet to ganger.</para>
    </sect2>

    <sect2 id="exit-inst">
      <title>Gå ut av Install</title>

      <para>Hvis du trenger å konfigurere flere nettverkskomponenter eller
	gjøre noe annen konfigurasjon kan du gjøre dette nå eller etter 
	installasjonen med <filename>/stand/sysinstall</filename>.</para>

      <screen>                     User Confirmation Requested
 Visit the general configuration menu for a chance to set any last
 options? 

                              Yes   [ No ]</screen>

      <para>Select <guibutton>[ No ]</guibutton> with the arrow keys
	and press <keycap>Enter</keycap> to return to the Main
	Installation Menu.</para>

      <para>VElg <guibutton>[ No ]</guibutton> med piltastene og 
	trykk <keycap>Enter</keycap> for å gå tilbake til Main
	Installation Menyen.</para>

      <figure id="final-main">
	<title>Gå ut av Install</title>

	<mediaobject>
	  <imageobject>
	    <imagedata fileref="install/mainexit" format="PNG">
	  </imageobject>
	</mediaobject>
      </figure>

      <para>velg <guibutton>[X Exit Install]</guibutton> med piltastene
	og trykk <keycap>Enter</keycap>.  Du vil bli spurt om du virkelig
	vil gå ut av installasjonen:</para>

      <screen>                     User Confirmation Requested
 Are you sure you wish to exit? The system will reboot (be sure to  
 remove any floppies from the drives). 

                            [ Yes ]   No</screen>

      <para>Velg <guibutton>[ Yes ]</guibutton> og ta ut floppydisken hvis
	du bootet fra floppy. CDROM'en er låst til maskinen rebooter. 
	CDROM'en blir så låst opp og CD'en kan tas ut (kjapt).</para>

      <para>Systemet vil reboote, så se om det er noen feilmeldinger.</para>

    </sect2>

    <sect2 id="freebsdboot">
      <title>FreeBSD Bootup</title>

      <sect3 id="freebsdboot-i386">
        <title>FreeBSD Bootup på i386</title>

      <para>Hvis alt gikk bra vil du se beskjeder fly over skjermen 
	og du vil komme til loginprompten. Du kan se inneholdet av 
	beskjedene ved å trykke <keycap>Scroll-Lock</keycap>
	samt bruke <keycap>PgUp</keycap> og <keycap>PgDn</keycap>.
	Trykker du <keycap>Scroll-Lock</keycap> igjen går du tilbake
	til prompten.</para>

      <para>Beskjeden i sin helhet kan kanskje ikke vises (ikke stor nok
	buffer) men den kan sees fra kommandolinjen etter du har logget inn
	ved å skrive <command>dmesg</command> i prompten.</para>

      <para>Bruk det brukernavnet/passordet du lagde ved installasjonen for å
	logge inn (rpratt, i dette eksempelet). Unngå å logge inn som 
	<username>root</username> bortsett fra når det er nødvendig.</para>

      <para>Typiske bootbeskjeder:</para>

<screen>Copyright (c) 1992-2002 The FreeBSD Project. 
Copyright (c) 1979, 1980, 1983, 1986, 1988, 1989, 1991, 1992, 1993, 1994
        The Regents of the University of California. All rights reserved. 
FreeBSD 4.6-RC2 #0: Sat May 18 05:10:05 GMT 2002
    root@storm.FreeBSD.org.uk:/usr/src/sys/compile/GENERIC
Timecounter "i8254"  frequency 1193182 Hz
CPU: AMD-K6(tm) 3D processor (300.68-MHz 586-class CPU)
  Origin = "AuthenticAMD"  Id = 0x580  Stepping = 0
  Features=0x8001bf&lt;FPU,VME,DE,PSE,TSC,MSR,MCE,CX8,MMX&gt; 
  AMD Features=0x80000800&lt;SYSCALL,3DNow!&gt; 
real memory  = 268435456 (262144K bytes) 
config&gt; di sn0 
config&gt; di lnc0 
config&gt; di le0 
config&gt; di ie0 
config&gt; di fe0 
config&gt; di cs0 
config&gt; di bt0  
config&gt; di aic0 
config&gt; di aha0 
config&gt; di adv0 
config&gt; q 
avail memory = 256311296 (250304K bytes)
Preloaded elf kernel "kernel" at 0xc0491000. 
Preloaded userconfig_script "/boot/kernel.conf" at 0xc049109c. 
md0: Malloc disk 
Using $PIR table, 4 entries at 0xc00fde60
npx0: &lt;math processor&gt; on motherboard 
npx0: INT 16 interface 
pcib0: &lt;Host to PCI bridge&gt; on motherboard 
pci0: &lt;PCI bus&gt; on pcib0 
pcib1: &lt;VIA 82C598MVP (Apollo MVP3) PCI-PCI (AGP) bridge&gt; at device 1.0 on pci0 
pci1: &lt;PCI bus&gt; on pcib1 
pci1: &lt;Matrox MGA G200 AGP graphics accelerator&gt; at 0.0 irq 11 
isab0: &lt;VIA 82C586 PCI-ISA bridge&gt; at device 7.0 on pci0 
isa0: &lt;ISA bus&gt; on isab0 
atapci0: &lt;VIA 82C586 ATA33 controller&gt; port 0xe000-0xe00f at device 7.1 on pci0 
ata0: at 0x1f0 irq 14 on atapci0 
ata1: at 0x170 irq 15 on atapci0 
uhci0: &lt;VIA 83C572 USB controller&gt; port 0xe400-0xe41f irq 10 at device 7.2 on pci0 
usb0: &lt;VIA 83C572 USB controller&gt; on uhci0 
usb0: USB revision 1.0 
uhub0: VIA UHCI root hub, class 9/0, rev 1.00/1.00, addr 1 
uhub0: 2 ports with 2 removable, self powered 
chip1: &lt;VIA 82C586B ACPI interface&gt; at device 7.3 on pci0 
ed0: &lt;NE2000 PCI Ethernet (RealTek 8029)&gt; port 0xe800-0xe81f irq 9 at
device 10.0 on pci0 
ed0: address 52:54:05:de:73:1b, type NE2000 (16 bit) 
isa0: too many dependant configs (8) 
isa0: unexpected small tag 14 
fdc0: &lt;NEC 72065B or clone&gt; at port 0x3f0-0x3f5,0x3f7 irq 6 drq 2 on isa0
fdc0: FIFO enabled, 8 bytes threshold 
fd0: &lt;1440-KB 3.5" drive&gt; on fdc0 drive 0 
atkbdc0: &lt;keyboard controller (i8042)&gt; at port 0x60-0x64 on isa0 
atkbd0: &lt;AT Keyboard&gt; flags 0x1 irq 1 on atkbdc0 
kbd0 at atkbd0 
psm0: &lt;PS/2 Mouse&gt; irq 12 on atkbdc0 
psm0: model Generic PS/2 mouse, device ID 0 
vga0: &lt;Generic ISA VGA&gt; at port 0x3c0-0x3df iomem 0xa0000-0xbffff on isa0
sc0: &lt;System console&gt; at flags 0x1 on isa0 
sc0: VGA &lt;16 virtual consoles, flags=0x300&gt; 
sio0 at port 0x3f8-0x3ff irq 4 flags 0x10 on isa0 
sio0: type 16550A 
sio1 at port 0x2f8-0x2ff irq 3 on isa0 
sio1: type 16550A 
ppc0: &lt;Parallel port&gt; at port 0x378-0x37f irq 7 on isa0 
ppc0: SMC-like chipset (ECP/EPP/PS2/NIBBLE) in COMPATIBLE mode 
ppc0: FIFO with 16/16/15 bytes threshold 
ppbus0: IEEE1284 device found /NIBBLE
Probing for PnP devices on ppbus0: 
plip0: &lt;PLIP network interface&gt; on ppbus0 
lpt0: &lt;Printer&gt; on ppbus0 
lpt0: Interrupt-driven port 
ppi0: &lt;Parallel I/O&gt; on ppbus0
ad0: 8063MB &lt;IBM-DHEA-38451&gt; [16383/16/63] at ata0-master using UDMA33 
ad2: 8063MB &lt;IBM-DHEA-38451&gt; [16383/16/63] at ata1-master using UDMA33 
acd0: CDROM &lt;DELTA OTC-H101/ST3 F/W by OIPD&gt; at ata0-slave using PIO4 
Mounting root from ufs:/dev/ad0s1a 
swapon: adding /dev/ad0s1b as swap device 
Automatic boot in progress... 
/dev/ad0s1a: FILESYSTEM CLEAN; SKIPPING CHECKS 
/dev/ad0s1a: clean, 48752 free (552 frags, 6025 blocks, 0.9% fragmentation)
/dev/ad0s1f: FILESYSTEM CLEAN; SKIPPING CHECKS 
/dev/ad0s1f: clean, 128997 free (21 frags, 16122 blocks, 0.0% fragmentation)
/dev/ad0s1g: FILESYSTEM CLEAN; SKIPPING CHECKS
/dev/ad0s1g: clean, 3036299 free (43175 frags, 374073 blocks, 1.3% fragmentation)
/dev/ad0s1e: filesystem CLEAN; SKIPPING CHECKS 
/dev/ad0s1e: clean, 128193 free (17 frags, 16022 blocks, 0.0% fragmentation)
Doing initial network setup: hostname. 
ed0: flags=8843&lt;UP,BROADCAST,RUNNING,SIMPLEX,MULTICAST> mtu 1500
        inet 192.168.0.1 netmask 0xffffff00 broadcast 192.168.0.255
        inet6 fe80::5054::5ff::fede:731b%ed0 prefixlen 64 tentative scopeid 0x1
        ether 52:54:05:de:73:1b
lo0: flags=8049&lt;UP,LOOPBACK,RUNNING,MULTICAST&gt; mtu 16384 
        inet6 fe80::1%lo0 prefixlen 64 scopeid 0x8 
        inet6 ::1 prefixlen 128 
        inet 127.0.0.1 netmask 0xff000000 
Additional routing options: IP gateway=YES TCP keepalive=YES
routing daemons:. 
additional daemons: syslogd. 
Doing additional network setup:. 
Starting final network daemons: creating ssh RSA host key 
Generating public/private rsa1 key pair.
Your identification has been saved in /etc/ssh/ssh_host_key. 
Your public key has been saved in /etc/ssh/ssh_host_key.pub. 
The key fingerprint is: 
cd:76:89:16:69:0e:d0:6e:f8:66:d0:07:26:3c:7e:2d root@k6-2.example.com
 creating ssh DSA host key 
Generating public/private dsa key pair.
Your identification has been saved in /etc/ssh/ssh_host_dsa_key. 
Your public key has been saved in /etc/ssh/ssh_host_dsa_key.pub. 
The key fingerprint is: 
f9:a1:a9:47:c4:ad:f9:8d:52:b8:b8:ff:8c:ad:2d:e6 root@k6-2.example.com.
setting ELF ldconfig path: /usr/lib /usr/lib/compat /usr/X11R6/lib
/usr/local/lib 
a.out ldconfig path: /usr/lib/aout /usr/lib/compat/aout /usr/X11R6/lib/aout 
starting standard daemons: inetd cron sshd usbd sendmail.
Initial rc.i386 initialization:. 
rc.i386 configuring syscons: blank_time screensaver moused. 
Additional ABI support: linux. 
Local package initilization:. 
Additional TCP options:. 

FreeBSD/i386 (k6-2.example.com) (ttyv0)

login: rpratt 
Password:</screen>

      <para>Genereringen av RSA og DSA-nøkler kan ta litt tid på 
	tregere maskiner. Dette skjer kun første gang du booter på en
	ny installasjon. Booting etter den første vil generelt være
	raskere.</para>

      <para>Hvis X serveren er konfigurert og en standard Desktop er valgt,
	kan den bli startet ved å skrive <command>startx</command> på 
	kommandolinjen.</para>
      </sect3>

      <sect3>
        <title>Bootup av FreeBSD på Alpha</title>

	<indexterm><primary>Alpha</primary></indexterm>

        <para>Når installasjonsprosedyren er ferdig, kan du starte
	  FreeBSD ved å skrive noe som dette på SRM prompten:</para>

	<screen>&gt;&gt;&gt;<userinput>BOOT DKC0</userinput></screen>

	<para>Dette instruerer firmwaren til å boote fra den spesifiserte
	  disken. For å la FreeBSD boote automatisk i fremtiden, bruk
	  disse kommandoene:</para>

	<screen><prompt>&gt;&gt;&gt;</prompt> <userinput>SET BOOT_OSFLAGS A</userinput>
<prompt>&gt;&gt;&gt;</prompt> <userinput>SET BOOT_FILE ''</userinput>
<prompt>&gt;&gt;&gt;</prompt> <userinput>SET BOOTDEF_DEV DKC0</userinput>
<prompt>&gt;&gt;&gt;</prompt> <userinput>SET AUTO_ACTION BOOT</userinput></screen>

	<para>Bootbeskjedene vil være de samme (men ikke identiske) til
	de som produseres av FreeBSD bootingen på i386-plattformen.</para>
      </sect3>
    </sect2>

    <sect2 id="shutdown">
      <title>FreeBSD Avslutning (shutdown)</title>

      <para>Det er viktig å avslutte operativsystemet på en ordentlig måte.
	Ikke bare skru av strømmen. Bli en superbruker ved å skrive 
	<command>su</command> på kommandolinjen. Skriv inn 
	<username>root</username> passordet. Dette vil fungere kun hvis
	brukeren er medlem av gruppen wheel. Hvis ikke, logg inn som
	<username>root</username> og bruk 
	<command>shutdown -h now</command>.</para>

      <screen>The operating system has halted. 
Please press any key to reboot.</screen>

      <para>Det er sikkert å skru av strømmen etter at shutdown-kommandoen 
	har blitt eksekvert og beskjeden <quote>Please press any key to
	reboot</quote> vises. Hvis en tast trykkes istedenfor å skru av strømmen,
	vil systemet reboote.</para>

      <para>Du kan også bruke 
        <keycombo action="simul">
	  <keycap>Ctrl</keycap>
	  <keycap>Alt</keycap>
	  <keycap>Del</keycap>
	</keycombo>
	tastekombinasjonen for å reboote systemet, men dette er ikke
	anbefalt ved normal kjøring.</para>

    </sect2>
  </sect1>

  <sect1>
    <title>Supportert Hardware</title>

    <indexterm><primary>hardware</primary></indexterm>
    <para>FreeBSD kjører på mange forskjellige varianter av ISA, VLB, EISA, and PCI
      buss-baserte PC'er med Intel, AMD, Cyrix, eller NexGen <quote>x86</quote>
      prosessorer, pluss en rekke maskiner basert på Compaq Alpha prosessoren.
      Support for standard IDE eller ESDI konfigurasjoner, forskjellige SCSI-
      kontrollere, PCMCIA-kort, USB-komponenter, nettverks og seriellkort er
      også tilgjengelig. FreeBSD støtter også IBM's microchannel
      (MCA) buss.</para>

    <para>En liste over support hardware er tilgjengelig med hver FreeBSD release
      i FreeBSD's Hardware Notes. Dette dokumentet fins vanligvis i en fil som
      heter <filename>HARDWARE.TXT</filename> i toppnivåkatalogen på en CDROM
      eller FTP distribusjon, eller i <application>sysinstall</application>'s 
      dokumentasjonsmeny. Den lister opp, for hver arkitektur, hva slags
      hardwarekomponenter som er kjent for å være supportert ved hver
      release av FreeBSD.</para>
  </sect1>

  <sect1 id="install-trouble">
    <title>Feilsøking</title>

    <indexterm>
      <primary>installasjon</primary>
      <secondary>feilsøking</secondary>
    </indexterm>
    <para>Den følgende seksjonen dekker vanlig installasjonsfeilsøking, slik
      som f.eks vanlige problemer folk har rapportert. Det er også et par
      spørsmål og svar for folk som ønsker å dual-boote FreeBSD med
      MS-DOS.</para>

    <sect2>
      <title>Hva Du Gjør Hvis Noe Går Galt</title>

      <para>På grunn av forskjellige limitasjoner på PC-arkitekturen er det
	umulig for komponentsøk å være 100% riktige. Men det er likevel
	et par ting du kan gjøre hvis det feiler.</para>

      <para>Sjekk Hardware Notes dokumentet for din versjon av 
	FreeBSD for å være sikker på at din hardware er supportert.</para>

      <para>Hvis din hardware er supportert og du fremdeles opplever at det
	henger eller andre problemer så restart datamaskinen og når
	den visuelle kernelkonfigurasjonsopsjonen blir gitt, så velg den.
	Dette vil la deg gå gjennom din hardware og gi informasjon til systemet
	om den. Kernelen på bootdiskene er konfigurert på basis av at de fleste
	hardwarekomponenter har produsentstandardkonfigurasjon når det kommer til
	IRQ'er , IO-adresser og DMA-kanaler. Hvis din hardware har blitt 
	omkonfigurert trenger du antakeligvis å bruke konfigurasjonseditoren
	for å fortelle FreeBSD hvor den kan finne ting.</para>

      <para>Det er også mulig at et komponentsøk for en komponent som ikke
	er tilstede i maskinen vil lage problemer for et senere søk for 
	en annen komponent. I den situasjonen så bør søket for de driverne som feiler
	bli dekativert.</para>

      <note>
        <para>Noen installasjonsproblemer kan bli unngått eller omgått ved å
	  oppdatere firmware på forskjellige hardwarekomponenter. Det mest 
	  vanlige er hovedkortet. Hovedkort-firmware kan også bli referert til
	  som <acronym>BIOS</acronym> og flesteparten av hovekortprodusentene eller
	  datamaskinprodusentene har en webside hvor oppgraderinger og oppgraderings-
	  informasjon finnes.</para>

        <para>De fleste produsentene anbefaler ikke å oppgradere hovekortet eller
          <acronym>BIOS</acronym>'en hvis det ikke er en god grunn for det.
          Oppgraderingsprosessen <emphasis>kan</emphasis> gå galt og dermed skade
          <acronym>BIOS</acronym> chippen.</para>
        </note>

      <warning>
        <para>Ikke deaktiver noen drivere du trenger ved installasjon, slik
	  som skjermen (<devicename>sc0</devicename>). Hvis 
	  installasjonen stopper eller feiler på mysiske måter etter du har
	  gått ut av konfigurasjonseditoren, har du antakeligvis tatt vekk
	  eller slettet noe du ikke burde ha gjort. Reboot og prøv igjen.</para>
      </warning>

      <para>I konfigurasjonsmodus kan du:</para>

      <itemizedlist>
        <listitem>
          <para>Liste opp komponentdriverne som er installert i kernelen.</para>
        </listitem>

        <listitem>
          <para>Deaktivere komponentdrivere for hardware som ikke finnes i
	    ditt system.</para>
        </listitem>

        <listitem>
          <para>Forandre IRQ'er, DRQ'er, og IO port-adresser som er i bruk
	    av en komponentdriver.</para>
        </listitem>
      </itemizedlist>

      <para>Etter du har justert kernelen til å matche din hardware-
	konfigurasjon, trykk <command>Q</command> for å boote med de nye
	innstillingene. Når installasjonen er ferdig vil forandringer du
	gjorde i konfigurasjonsmodusen bli permanent slik at du ikke 
	trenger å rekonfigurere hver gang du booter. Det er fremdeles
	ganske sannsynlig at du trenger å bygge en <link
        linkend="kernelconfig">brukerdefinert kernel</link>.</para>

    </sect2>
    
    <sect2>
      <title>MS-DOS Brukeren's Spørsmål og Svar</title>

      <indexterm><primary>DOS</primary></indexterm>
      <para>Mange brukere ønsker å installere FreeBSD på PC som MS-DOS
	allerede ligger på. Her er noen vanlige spørsmål om installasjon
	av FreeBSD på slike systemer:</para>

      <qandaset>
        <qandaentry>
	  <question>
	    <para>Hjelp, jeg har ingen plass! Trenger jeg å slette alt først?</para>
	  </question>

	  <answer>
	    <para>Hvis din maskin allerede kjører MS-DOS og har lite eller ingen 
	      plass for FreeBSD-installasjon er ikke alt håp ute!
	      <application>FIPS</application> applikasjonen som følger med i
	      <filename>tools</filename> katalogen på FreeBSD
	      CDROM'en eller forskjellige FreeBSD FTP sites kan være til hjelp.</para>

	    <indexterm>
	      <primary><command>FIPS</command></primary>
	    </indexterm>
	    <para><application>FIPS</application> lar deg splitte en eksisterende
	      MS-DOS partisjon i to deler. Den tar vare på den originale 
	      partisjonen og lar deg installere på den andre ledige delen.
	      Først defragmenterer du din MS-DOS partisjon ved hjelp av
	      Windows <application>DEFRAG</application verktøyet (gå inn
	      i Explorer, høyreklikk på harddisken, velg defrag), eller
	      Norton Disk Tools. Så må du kjøre <application>FIPS</application>.
	      Den vil spørre deg om resten av informasjonen den trenger.
	      Etterpå kan du reboote og installere FreeBSD på den nye ledige
	      delen. Se <emphasis>Distributions</emphasis> menyen for et estimat
	      av hvor mye ledig plass du trenger for den installasjonen du vil ha.</para>

	    <indexterm>
	      <primary><application>Partition Magic</application></primary>
	    </indexterm>
	    <para>Det er også et <emphasis>veldig</emphasis> brukbart produkt
	      fra <ulink url="http://www.powerquest.com/">PowerQuest</ulink>
	      kalt <application>Partition Magic</application>. Denne applikasjonen
	      har mye mer funksjonalitet enn <application>FIPS</application> og 
	      er anbefalt hvis du planlegger å ofte legge til eller ta vekk
	      operativsystemer (slik som meg). Det koster penger så hvis du
	      har planer om å installere FreeBSD en gang og så la det være der,
	      så er <application>FIPS</application> helt greit.</para>
	  </answer>
	</qandaentry>

	<qandaentry>
	  <question>
	    <para>Kan jeg bruke komprimerte MS-DOS filsystemer fra
	      fra FreeBSD?</para>
	  </question>

	  <answer>
	    <para>Nei.  Hvis du bruker et verktøy slik som 
	      <trademark class="trade">Stacker</trademark> eller 
	      <trademark class="trade">DoubleSpace</trademark>, vil 
	      FreeBSD bare kunne bruke den plassen som måtte være
	      ukomprimert på filsystemet. Resten av filsystemet vil
	      dukke opp som en stor fil (den stackede/doublespacede fila!).
	      <emphasis>Ikke slett den filen for da vil du nok angre 
	      stort!</emphasis></para>

	    <para>Det er antakeligvis bedre å lage en ny 
	      ukomprimert primær MS-DOS partisjon og bruke denne for
	      kommunikasjon mellom MS-DOS og FreeBSD.</para>
	  </answer>
	</qandaentry>

	<qandaentry>
	  <question>
	    <para>Kan jeg montere min utvidete MS-DOS partisjon?</para>
	  </question>

	  <answer>
	    <indexterm><primary>partisjoner</primary></indexterm>
	    <indexterm><primary>deler</primary></indexterm>
	    <para>Ja.  DOS utvidete partisjoner er mappet inn på slutten
	      av de andre <quote>delene</quote> i FreeBSD, f.eks ditt
	      <devicename>D:</devicename> drev vil kanskje bli 
	      <filename>/dev/da0s5</filename>, ditt 
	      <devicename>E:</devicename> drev,
	      <filename>/dev/da0s6</filename>, og så videre. Dette eksempelet
	      går utifra at din utvidete partisjon er på SCSIdisk 0. For
	      IDE-disker, bytt ut <filename>ad</filename>
	      med <filename>da</filename> hvis du installerer 4.0-RELEASE
	      eller høyere, og bytt ut <filename>wd</filename> med 
	      <filename>da</filename> hvis du installerer en versjon eldre 
	      enn 4.0 Ellers så monterer du utvidete partisjoner på samme måte 
	      som alle andre DOS drev, for eksempel:</para>

	    <screen>&prompt.root; <userinput>mount -t msdos /dev/ad0s5 /dos_d</userinput></screen>
	  </answer>
	</qandaentry>
      </qandaset>
    </sect2>

    <sect2>
      <title>Alpha Brukeren's Spørsmål og Svar</title>

      <indexterm><primary>Alpha</primary></indexterm>

      <para>Denne seksjonen svarer på noen vanlige spørsmål om 
	installasjon av FreeBSD på Alphasystemer.</para>

      <qandaset>
	<qandaentry>
	  <question>
	    <para>Kan jeg boote fra ARC eller Alpha BIOS Konsollet?</para>
	  </question>

	  <indexterm><primary>ARC</primary></indexterm>
	  <indexterm><primary>Alpha BIOS</primary></indexterm>
	  <indexterm><primary>SRM</primary></indexterm>

	  <answer>
	    <para>Nei.  &os;, akkurat som Compaq Tru64 og VMS, vil bare boote
	      fra SRM-konsollet.</para>
	  </answer>
	</qandaentry>

	<qandaentry>
	  <question>
	    <para>Hjelp, jeg har ingen plass! Må jeg slette alt
	      først?</para>
	  </question>

	  <answer>
	    <para>Beklageligvis, ja.</para>
	  </answer>
	</qandaentry>

	<qandaentry>
	  <question>
	    <para>Kan jeg montere mine Compaq Tru64 eller VMS filsystemer?</para>
	  </question>

	  <answer>
	    <para>Nei, ikke foreløpig.</para>
	  </answer>
	</qandaentry>
      </qandaset>
    </sect2>
  </sect1>

  <sect1 id="install-advanced">
    <sect1info>
      <authorgroup>
	<author>
	  <firstname>Valentino</firstname>
	  <surname>Vaschetto</surname>
	  <contrib>Contributed by </contrib>
	</author>
	<!-- May 2001 -->
      </authorgroup>
    </sect1info>

    <title>Avansert Installasjonsguide</title>

    <para>Denne seksjonen forklarer hvordan installere FreeBSD i
      eksepsjonelle situasjoner.</para>

    <sect2 id="headless-install">
      <title>Installere FreeBSD på et System uten en Monitor 
	eller Keyboard</title>

      <indexterm>
        <primary>installasjon</primary>
        <secondary>headless (seriellkonsoll)</secondary>
      </indexterm>
      <indexterm><primary>seriellkonsoll</primary></indexterm>
      <para>Denne typen installasjon kalles for en <quote>blind 
	installasjon</quote> fordi maskinen som du prøver å installere
	FreeBSD enten er monitorløs eller ikke har en VGA output engang.
	Hvordan er dette mulig? Ved bruken av en seriellkonsoll. 
	En seriellkonsoll er egentlig bare en annen maskin som fungerer
	som display og keyboard for et system. For å gjøre dette, følg
	disse stegene:</para>

      <procedure>
        <step>
          <title>Hent de Riktige Bootfloppy-imagene</title>

          <para>Først trenger du å hente de riktige disk-imagene slik
	    at du kan boote til installasjonsprogrammet. Hemmeligheten
	    ved å bruke et seriellkonsoll er at du vil fortelle bootloaderen
	    at den skal sende I/O til en seriellport isteden for
	    å vise konsolloutput på en VGA-komponent samt prøve å
	    lese input fra et lokalt keyboard. Nok om det nå, la oss
	    gå tilbake til å hente de disk-imagene.</para>

	  <para>Du trenger:
	    <ulink url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/releases/i386/&rel.current;-RELEASE/floppies/kern.flp">kern.flp</ulink>
	    og
            <ulink url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/releases/i386/&rel.current;-RELEASE/floppies/mfsroot.flp">mfsroot.flp</ulink>
	    fra 
            <ulink url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/releases/i386/&rel.current;-RELEASE/floppies/">
            floppies katalogen</ulink>.</para>

        </step>
        <step>
	  <title>Skriv Imagefilene til Floppydiskene</title>

	  <para>Imagefilene, slik som <filename>kern.flp</filename> er 
	    <emphasis>ikke</emphasis> regulære filer som du kopierer til
	    disken. Istedenfor er det images av det komplette innholdet av
	    disken.</para>

	  <para>Dette betyr at du <emphasis>ikke</emphasis> kan bruke 
	    kommandoer slik som DOS' <command>copy</command> for å skrive
	    filene til disk. Istedenfor må du bruke spesifikke verktøy for
	    å skrive imagene direkte til disketten.</para>

	  <indexterm>
	    <primary><command>fdimage</command></primary>
	  </indexterm>
	  <para>Hvis du lager floppydiskene på en datamaskin som kjører
	     DOS, så har vi et verktøy for å gjøre dette kalt 
	    <command>fdimage</command>.</para>

	  <para>Hvis du bruker floppydiskene fra CDROM'en, og din
	    CDROM er <devicename>E:</devicename>, så kan du kjøre
	    dette:</para>

	  <screen><prompt>E:\&gt;</prompt> <userinput>tools\fdimage floppies\kern.flp A:</userinput></screen> 

	  <para>Gjenta dette for hver <filename>.flp</filename>
	    file. Husk å bytte disk hver gang.  
	    Forandre på kommandolinjen hvis det er nødvendig. Det kommer an på
	    hvor du har lagt <filename>.flp</filename> filene. Hvis du ikke har CDROM'en
	    så finner du <command>fdimage</command> på <ulink
	    url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/tools/"><filename>tools</filename>
	    directory</ulink> FreeBSD FTP siten.</para>

	  <para>Hvis du skrever floppydiskene på et Unix-system (som
	    f.eks et annet FreeBSD-system) kan du bruke &man.dd.1;
	    kommandoen for å skrive imagefilene direkte til disk. 
	    På FreeBSD ville du kjørt:</para>

	  <screen>&prompt.root; <userinput>dd if=kern.flp of=/dev/fd0</userinput></screen>

	  <para>På FreeBSD refererer <filename>/dev/fd0</filename> til den første
	    floppydisken (I MS-DOS ville dette vært <devicename>A:</devicename>).
	    <filename>/dev/fd1</filename> ville vært <devicename>B:</devicename> og så 
	    videre. Andre Unixvarianter kan ha andre navn for floppydiskstasjoner så sjekk
	    relevant dokumentasjon. </para>
	  </step>

	  <step>
	    <title>Boote til et Seriellkonsoll ved Hjelp av Bootdiskene</title>

            <warning>
              <para>Ikke prøv å monter floppyen hvis den er skrivebeskyttet</para>
            </warning>

  	    <indexterm>
	      <primary><command>montering</command></primary>
	    </indexterm>
	    <para>Hvis du skulle boote på de floppydiskene du akkurat laget, 
	      så ville FreeBSD boote til sin vanlige installasjonsmodus.
	      Vi vil at FreeBSD skal boote til et seriellkonsoll for vår
	      installasjon. For å gjøre dette, må du montere 
	      <filename>kern.flp</filename> floppyen på ditt FreeBSD-system
	      ved å bruke &man.mount.8; kommandoen.</para>

            <screen>&prompt.root; <userinput>mount /dev/fd0 /mnt</userinput></screen>

	    <para>Nå som floppyen er montert, må du gå inn i floppykatalogen.</para>

	    <screen>&prompt.root; <userinput>cd /mnt</userinput></screen>

	    <para>Her er det hvor du må sette floppyen til å boote til et
	      seriellkonsoll. Du må lage en fil som heter 
	      <filename>boot.config</filename> og som inneholder 
	      <literal>/boot/loader -h</literal>. Alt dette gjøre er å gi et flagg til 
	      bootloaderen for å boote til seriellkonsollet.</para>

	    <screen>&prompt.root; <userinput>echo "/boot/loader -h" > boot.config</userinput></screen>

	    <para>Nå som du har floppydisken konfigurert riktig kan du
	      avmontere floppy'en ved å bruke &man.umount.8; 
	      kommandoen</para>

            <screen>&prompt.root; <userinput>cd /</userinput>
&prompt.root; <userinput>umount /mnt</userinput></screen>

	    <para>Nå kan du ta ut floppyen fra floppystasjonen</para>

	  </step>

	  <step>
	    <title>Koble Til Din Nullmodemkabel</title>

  	    <indexterm><primary>nullmodemkabel</primary></indexterm>
	    <para>Nå trenger du å koble en nullmodemkabel mellom 
	      de to maskinene. Bare koble kabelen til seriellporten
	      på de to maskinene. <emphasis>En vanlig seriellkabel
	      vil ikke fungere her</emphasis>, du trenger en null-
	      modemkabel fordi den har kryssede vaierne inni.</para>

	  </step>

	  <step>
	    <title>Boote for Installasjon</title>

	    <para>Det er på tide å begynne på selve installasjonen. Putt
	      <filename>kern.flp</filename> floppydisken i diskstasjonen
	      i den maskinen du har tenkt å installere på, og skru på 
	      maskinen.</para>

	  </step>

	  <step>
	    <title>Koble Til Den Blinde Maskinen</title>

	    <indexterm>
	      <primary><command>cu</command></primary>
	    </indexterm>
	    <para>Koble til den blinde maskinen med 
	      &man.cu.1;:</para> 

	    <screen>&prompt.root; <userinput>cu -l /dev/cuaa0</userinput></screen>
	  </step>
      </procedure>

      <para>Og det var det! Du bør være i stand til å kontrollere den blinde 
	maskinen gjennom <command>cu</command> sesjonen nå.  Den vil spørre deg
	om å sette inn <filename>mfsroot.flp</filename>, og etter det vil den
	komme opp med noen valg om hvilken terminal som skal brukes. 
	Bare velg FreeBSD fargekonsoll og fortsett med installasjonen!</para>

    </sect2>
  </sect1>

  <sect1 id="install-diff-media">
    <title>Gjøre Klar Ditt Eget Installasjonsmedium</title>

    <note>
      <para>For å unngå repetisjon, <quote>FreeBSD disk</quote> i denne konteksten
	betyr en FreeBSD CDROM eller DVD som du har kjøpt eller produsert selv.</para>

    </note>

    <para>Det kan være noen situasjoner hvor du trenger å lage ditt eget
      FreeBSD installasjonsmedium. Dette kan være fysisk media, slik som 
      tape eller en kilde som <application>Sysinstall</application> kan 
      bruke for å hente filene fra, slik som en lokal FTP site, eller en
      MS-DOS partisjon. For eksempel:</para>

    <itemizedlist>
      <listitem>
	<para>Du har mange maskiner koblet til ditt lokale nettverk, og en
	  FreeBSD disk. Du vil lage en lokal FTP site ved å bruke FreeBSD
	  disken for så å ha maskinene dine bruke denne istedet for å 
	  koble seg til Internet.</para>
      </listitem>

      <listitem>
	<para>Du har en FreeBSD disk, FreeBSD kjenner ikke igjen din CD/DVD-
	  ROM, men DOS/Windows gjør. Så derfor vil du kopiere FreeBSD 
	  installasjonsfilene til en DOS-partisjon på den samme maskinen og
	  installere FreeBSD ved hjelp av de filene.</para>
      </listitem>

      <listitem>
	<para>Datamaskinen du vil installere på har ikke en CD/DVDROM eller
	  et nettverkskort, men du kan koble opp en 
	  <quote>Laplink</quote> seriell eller paralellkabel til en 
	  maskin som har.</para>
      </listitem>

      <listitem>
	<para>Du vil lage en tape som kan brukes til å installere 
	  FreeBSD med.</para>
      </listitem>
    </itemizedlist>
    
    <sect2 id="install-ftp">
      <title>Creating a Local FTP Site with a FreeBSD Disk</title>
	
      <indexterm>
	<primary>installasjon</primary>
	<secondary>nettverk</secondary>
	<tertiary>FTP</tertiary>
      </indexterm>

      <para>FreeBSD-disker er lagt ut på den samme måten som på FTP siten. 
	Dette gjør det enkelt for deg å lage en lokal FTP site som kan brukes
	av andre maskiner på ditt nettverk når du skal installere FreeBSD.</para>

      <procedure>
	<step>
	  <para>Pass på at CD'en er i CDROM'en på FreeBSD-maskinen som 
	    vil fungere som FTP, og at den er montert på 
	    <filename>/cdrom</filename>.</para>

	  <screen>&prompt.root; <userinput>mount /cdrom</userinput></screen>
	</step>

	<step>
	  <para>Lag en konto for anonym FTP i 
	    <filename>/etc/passwd</filename>.  Gjør dette ved å editere 
	    <filename>/etc/passwd</filename> ved hjelp av &man.vipw.8; og 
	    legg til dene linjen.</para>

	  <programlisting>ftp:*:99:99::0:0:FTP:/cdrom:/nonexistent</programlisting>
	</step>

	<step>
	  <para>Husk å sjekke om FTP-tjenesten er aktivert i 
	    <filename>/etc/inetd.conf</filename>.</para>
	</step>
      </procedure>

      <para>Alle som er koblet til nettverket hvor denne maskinen står kan nå
	velge FTP som mediatype og skrive inn 
	<userinput>ftp://<replaceable>your machine</replaceable></userinput>
	etter å ha valgt <quote>Other</quote> i FTP sites-menyen ved
	installasjon.</para>

      <warning>
	<para>Dette er OK for en maskin som er på ditt lokale nettverk og
	  som er beskyttet av en brannmur. Å gjøre FTP-tjenesten tilgjengelig
	  til andre maskiner på Internet (og ikke ditt lokale nettverk)
	  kan tiltrekke seg crackere og andre uvedkommende. Vi anbefaler på
	  det sterkeste at du følger gode sikkerhetsprinsipper om du gjør
	  dette.</para>
      </warning>
    </sect2>

      <sect2>
        <title>Lag Installasjonsdisker</title>

      <indexterm>
	<primary>installasjon</primary>
	<secondary>disker</secondary>
      </indexterm>

      <para>Hvis du må installere fra floppdisk (noe vi anbefaler at du
	<emphasis>ikke</emphasis> gjør) enten fordi du har usupportert
	hardware eller rett og slett fordi du insisterer på å gjøre 
	ting på den harde måten, så må du først lage noen floppyer for
	installasjonen.</para>

	<para>Som et minimum trenger du så mange 1.44MB eller 1.2MB floppydisker
	  som det tar å holde alle filene i 
	  <filename>bin</filename> (binærdistribusjonen) katalogen. 
	  Hvis du lagre floppydiskene i DOS, så 
	  <emphasis>MÅ</emphasis> de bli formatert ved å bruke 
	  <command>FORMAT</command> kommandoen. Hvis du bruker Windows så 
	  bruk Utforsker til å formatere diskene (høyreklikk på 
	  <devicename>A:</devicename> stasjonen, og velg &quot;Format&quot;.</para>

	<para><emphasis>Ikke</emphasis> stol på produsentformaterte
	  disker. Format dem en gang til, bare for å være sikker. Mange 
	  problemer rapportert fra våre brukere før har vært akkurat 
	  dette med preformaterte disketter. Derfor advarer vi mot dette
	  nå.</para>

	<para>Hvis du lager floppydiskene på en annen FreeBSD-maskin så
	  er en format ingen dum ide, selv om du ikke trenger å 
	  putte et DOS-filsystem på hver disk. Du kan bruke 
	  <command>disklabel</command> og <command>newfs</command>
	  kommandoene for å lage et UFS-filsystem på dem istedenfor, 
	  slik som følgende kommandoer (for en 3.5" 1.44MB floppy)
	  illustrerer:</para>

	<screen>&prompt.root; <userinput>fdformat -f 1440 fd0.1440</userinput>
&prompt.root; <userinput>disklabel -w -r fd0.1440 floppy3</userinput>
&prompt.root; <userinput>newfs -t 2 -u 18 -l 1 -i 65536 /dev/fd0</userinput></screen>

	<note>
	  <para>Bruk <literal>fd0.1200</literal> og 
	    <literal>floppy5</literal> for 5.25" 1.2MB disker.</para>
	</note>

	<para>Så kan du montere dem og skrive til dem akkurat som 
	  hvilket som helst annet filsystem.</para>

	<para>Etter du har formatert floppydiskene så trenger du å 
	  kopiere filene til dem. Distribusjonsfilene er delt opp
	  på en bekvemmelig måte slik at 5 av dem passer på en 
	  vanlig 1.44 floppydisk. Gå igjennom alle floppydiskene dine
	  og velg så mange filer som går inn på hver enkelt disk, helt
	  til du har alle distribusjonene du vil ha. Hver
	  distribusjon må inn i en underkatalog på floppydisken, dvs:
	  <filename>a:\bin\bin.aa</filename>,
	  <filename>a:\bin\bin.ab</filename>, og så videre.</para>

	<para>Når du kommer til Mediaskjermen ved installasjon, velg 
	  <quote>Floppy</quote> og du vil bli spurt om resten.</para>
      </sect2>

      <sect2 id="install-msdos">
        <title>Installing from an MS-DOS Partition</title>

        <title>Installere fra en MS-DOS Partisjon</title>

	<indexterm>
	  <primary>installasjon</primary>
	  <secondary>fra MS-DOS</secondary>
	</indexterm>
	<para>Å klargjøre for en installasjon fra en MS-DOS partisjon
	  gjøres på følgende måte: kopier filene fra distribusjonen
	  til en katalog på partisjonen. for eksempel 
	  <filename>c:\freebsd</filename>. Katalogstrukturen på CDROM'en eller
	  FTP siten må bli delvis reprodusert i denne katalogen, så vi 
	  anbefaler at du bruker DOS' <command>xcopy</command> 
	  kommando hvis du kopierer fra CD. For eksempel, klargjøring for
	  en minimumsinstallasjon av FreeBSD: </para>

	<screen><prompt>C:\&gt;</prompt> <userinput>md c:\freebsd</userinput>
<prompt>C:\&gt;</prompt> <userinput>xcopy e:\bin c:\freebsd\bin\ /s</userinput>
<prompt>C:\&gt;</prompt> <userinput>xcopy e:\manpages c:\freebsd\manpages\ /s</userinput></screen>

	<para>Dette går utifra at <devicename>C:</devicename> er hvor du har
	  ledig plass og at <devicename>E:</devicename> er din CDROM.</para>

	<para>Hvis du ikke har en CDROM, kan du hente distribusjonen fra 
	  <ulink
	  url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/releases/i386/&rel.current;-RELEASE/">ftp.FreeBSD.org</ulink>.
	  Hver distribusjon er i sin egen katalog. For eksempel, 
	  <emphasis>bin</emphasis> distribusjonen fins i <ulink
	  url="ftp://ftp.FreeBSD.org/pub/FreeBSD/releases/i386/&rel.current;-RELEASE/bin/">&rel.current;/bin/</ulink>
	  katalogen.</para>

	<para>For så mange distribusjoner du ønsker å installere fra en MS-DOS
	  partisjon (og som du har ledig plass for) kan du installere hver
	  enkelt under <filename>c:\freebsd</filename> &mdash;
	  <literal>BIN</literal> distribusjonen er den eneste som kreves for en
	  minimumsinstallasjon.</para>

      </sect2>

      <sect2>
        <title>Lage en Installasjonstape</title>

	<indexterm>
	  <primary>installasjon</primary>
	  <secondary>fra QIC/SCSI Tape</secondary>
	</indexterm>
	<para>Å installere fra tape er antakeligvis den enkleste metoden
	 i motsetning til en FTP/CD installasjon. Installasjonsprogrammet
	 forventer at filene bare er tar'et på tapen. Etter du har hentet
	 alle distribusjonsfilene du er interessert i, kan du bare tar'e 
	 dem til tape:</para>

	<screen>&prompt.root; <userinput>cd /freebsd/distdir</userinput>
&prompt.root; <userinput>tar cvf /dev/rwt0 dist1 ... dist2</userinput></screen>

	<para>Nå du skal utføre installasjonen må du være sikker på
	  at du har nok plass i en eller annen temporær katalog 
	  (noe du får lov til å velge) for å imøtekomme
	  <emphasis>hele</emphasis> inneholdet til tapen du har laget.
	  På grunn av den sekvensielle taper fungere på, trenger du 
	  en god del temporær lagringsplass. Det er ikke umulig at du
	  vil trenge like mye temporær plass som all plassen på tapen.</para>

	<note>
	  <para>ved installasjonsstart må tapen være i stasjonen <emphasis>
	   før</emphasis> du booter fra floppydisken. Det er mulig 
	   installasjonssøket ikke vil finne den i så måte.</para>
	</note>
      </sect2>

      <sect2>
        <title>Før en Nettverksinstallasjon</title>

	<indexterm>
	  <primary>installasjon</primary>
	  <secondary>nettverk</secondary>
	  <tertiary>seriell (SLIP or PPP)</tertiary>
	</indexterm>
	<indexterm>
	  <primary>installasjon</primary>
	  <secondary>nettverk</secondary>
	  <tertiary>paralell (PLIP)</tertiary>
	</indexterm>
	<indexterm>
	  <primary>installasjon</primary>
	  <secondary>nettverk</secondary>
	  <tertiary>Ethernet</tertiary>
	</indexterm>
	<para>Det er tre typer nettverksinstallasjoner du kan gjøre.
	  Seriellport (SLIP or PPP), Paralellport (PLIP (laplink-kabel)),
	  eller Ethernet (en standard Ethernetkontroller (inkluderer
	  noe PCMCIA)).</para>

	<para>SLIP-support er ganske så primitiv og er vanligvis innskrenket
	  til en seriellkabel som går fra en laptop til en annen
	  maskin. SLIP-installasjonen har ingen dialupmuligheter, så 
	  du må bruke en hard-link, slik som eksempelet over. PPP er det
	  som du bør bruke så langt det er mulig.</para>

	<para>Hvis du bruker et modem så er PPP nesten garantert ditt
	  eneste valg. Husk å ha din ISP's informasjon tilgjengelig, siden
	  du trenger å vite dette ganske tidlig i installasjonen.</para>  

	<para>Hvis du bruker PAP eller CHAP for å koblet deg opp til din
	  ISP (hvis du kan koble deg til din ISP i Windows uten å bruke
	  et script, med andre ord) så er alt du trenger å gjøre å taste inn
	  <command>dial</command> i <application>ppp</application> prompten.
	  Ellers er du nødt til å vite hvordan du ringer opp din ISP ved å
	  bruke <quote>AT kommandoene</quote> spesifikt til ditt modem.
	  Dette er fordi PPP-dialeren bare har en veldig simpel terminal-
	  emulator innebygd. Vennligs referer til user-ppp <link
	  linkend="userppp">håndboken</link> og <ulink
	  url="../faq/ppp.html">FAQ</ulink> for mer informasjon.
	  Hvis du har problemer kan du logge til skjermen ved å bruke
	  <command>set log local ...</command>.</para>

	<para>Hvis en hardlinket kobling til en annen FreeBSD (2.0-R eller
	  høyere) maskin finnes kan du installere over en <quote>laplink
	  </quote> paralellportkabel. Dataoverføring over paralellporten
	  er mye raskere enn over en seriell linje, (opp til 50kbytes/sek)
	  noe som naturligvis resulterer i en raskere installasjon.</para>

	<para>For den raskest mulige installasjonen er Ethernet alltid
	  en god ide! FreeBSD supporterer de fleste vanlige PC Ethernet-
	  kort. En tabell over hvilke kort som er supportert (og deres
	  innstillinger) finnes i Hardware Notes i hver release av 
	  FreeBSD. Hvis du bruker et av de supporterte PCMCIA Ethernet-
	  kortene så vær sikker på at det er satt inn <emphasis>før
	  </emphasis laptopen er skrudd på! FreeBSD supporterer ikke for
	  øyeblikket såkalt "hot-swapping" av PCMCIA-kort ved installasjon.</para>

	<para>Du trenger å vite din IP-adresse på nettverket, netmaskverdien
	  for din adresseklasse, samt navnet på maskinen din. Hvis du installerer
	  over en PPP-oppkobling og ikke har en statisk IP, ikke fortvil, 
	  IP-adressen kan bli dynamisk formidlet av din ISP. Din system-
	  administrator kan fortelle deg hvilke verdier du skal bruke 
	  for ditt nettverk. Hvis du refererer til andre maskiner ved navn
	  i stedet for IP, så trenger du også en navnetjener og antakeligvis
	  navnet på gateway'en (hvis du bruker PPP så er det din ISP's IP-
	  adresse) du skal bruke. Hvis du vil installere fra FTP via en
	  http proxy, trenger du også å vite proxyen's adresse. Hvis du 
	  bare har noen eller ingen svar på disse spørsmålene, så spør din
	  systemadministrator eller ISP <emphasis>før</emphasis> du prøver
	  denne typen installasjon.</para>

	<sect3>
	  <title>Før Installasjon via NFS</title>

	  <indexterm>
	    <primary>installasjon</primary>
	    <secondary>nettverk</secondary>
	    <tertiary>NFS</tertiary>
	  </indexterm>
	  <para>En NFS-installasjon er ganske rett fram. Bare kopier
	    FreeBSD distribusjonsfilene du vil ha til en server et eller
	    annet sted og så pek NFS-valget i installasjonen mot den.</para>

	  <para>Hvis denne serveren bare supporterer en <quote>
	    priviligert port</quote> (som er den generelle standarden
	    for Sun arbeidsstasjoner) trenger du å sette en opsjon i
	    Options-menyen før installasjonen kan fortsette.</para>

	  <para>Hvis du har et Ethernet-kort av dårlig kvalitet, og du 
	    merker at alt går fryktelig sent kan du også ta en titt på
	    opsjonene i Options for å se om det er noe du kan bruke.</para>

	  <para>For at NFS-installasjon skal fungere så må serveren
	    støtte underkatalogmontering, dvs, hvis din FreeBSD 4.6
	    distribusjonskatalog finnes på: 
	    <filename>ziggy:/usr/archive/stuff/FreeBSD</filename>, så må 
	    <hostid>ziggy</hostid> tillate direkte montering av
	    <filename>/usr/archive/stuff/FreeBSD</filename>, ikke bare 
	    <filename>/usr</filename> eller 
	    <filename>/usr/archive/stuff</filename>.</para>

	  <para>I FreeBSD's <filename>/etc/exports</filename> fil er dette 
	    kontrollert med <option>-alldirs</option> opsjonen.  Andre NFS-
	    servere kan ha andre innstillinger. Hvis du får meldingen 
	    <quote>permission denied</quote> er det ganske sikkert at du ikke
	    har aktivert dette riktig.</para>

	</sect3>

      </sect2>
  </sect1>
</chapter>

<!-- 
     Local Variables:
     mode: sgml
     sgml-declaration: "../chapter.decl"
     sgml-indent-data: t
     sgml-omittag: nil
     sgml-always-quote-attributes: t
     sgml-parent-document: ("../book.sgml" "part" "chapter")
     End:
-->
